УХВАЛА

17 квітня 2026 року
м. Київ

справа № 490/9555/24
провадження № 61-3993ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Карпенко С. О. від участі у розгляді справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання,

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2026 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від
02 червня 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від
23 лютого 2026 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 
від 26 березня 2026 року справу призначено судді-доповідачеві
Карпенко С. О., судді, які входять до складу колегії: Мартєв С. Ю.,
Фаловська І. М.

13 квітня 2026 року Гордовий О. В. подав до Верховного Суду заяву про відвід судді-доповідача Карпенко С. О., яка обґрунтована тим, що зазначена суддя вже брала участь у розгляді справи № 489/5747/15-ц, яка стосувалась одних і тих же правовідносин та між тими ж сторонами, тому, на його думку, відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України не може розглядати справу № 490/9555/24.

15 квітня 2026 року Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, якою визнав необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Карпенко С. О. від участі у розгляді справи № 490/9555/24. Заяву про відвід судді передав для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

16 квітня 2026 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями заява ОСОБА_1. про відвід судді-доповідача Карпенко С. О. передана на розгляд судді Верховного Суду Коротенку Є. В.

Заява задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Підстави для відводу судді передбачені, зокрема, частиною першою
статті 36 ЦПК України, згідно із якою суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (частина третя статті 36 ЦПК України).

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

Крім того, статтею 37 ЦПК України передбачені випадки недопустимості повторної участі судді в розгляду справи. Зокрема, частиною четвертою вказаної статті встановлено, що суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine) (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

На час вирішення заяви ОСОБА_1 про відвід відсутні підстави вважати, що суддя Карпенко С. О. виявляє особисту упередженість та/або має заінтересованість у результаті розгляду справи № 490/9555/24.

Доводи заявника стосуються того, що суддя Карпенко С. О. вже брала участь у розгляді справи № 489/5747/15-ц, яка стосувалась одних і тих же правовідносин та між тими ж сторонами, тому, на його думку, не може розглядати справу № 490/9555/24.

Однак, такі доводи не є підставою для відводу судді Верховного Суду
від розгляду справи з огляду на наступне.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М.,
Карпенко С. О. своєю постановою від 29 листопада 2022 року у справі
№ 489/5747/15-ц (провадження № 61-2198ск22) за скаргою ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А. Д. про відкриття виконавчого провадження відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передання справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, а його касаційну скаргу на постанову Миколаївського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року залишив без задоволення.

Встановлено, що у справі № 489/5747/15-ц ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, у якій просив визнати незаконною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А. Д. про відкриття виконавчого провадження від 17 листопада 2021 року № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 489/5747/15-ц, виданого 11 березня 2016 року Ленінським районним судом м. Миколаєва на підставі заочного рішення цього ж суду від 12 листопада 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором від 24 квітня 2008 року № 08/04/2008/840 К-1058 у розмірі 57 748,96 доларів США, що еквівалентно 1 234 184,79 грн.

Разом із тим, у справі № 490/9555/24 ТОВ «Дніпрофінансгруп» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просило стягнути на його користь у солідарному порядку з відповідачів 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором від 24 квітня 2008 року № 08/04/2008/840 К-1058 у загальному розмірі 8 349,08 доларів США. 

Зазначене спростовує доводи заявника відносно того, що суддя Карпенко С. О. вже брала участь у розгляді справи, яка стосувалась одних і тих же правовідносин та між тими ж сторонами та, відповідно, щодо існування обставин для відводу вказаного судді на підставі пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

Водночас, як зазначалося раніше, рішення судді в інших справах не може бути підставою для відводу.

Статтею 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від
будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Водночас, Верховний Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Оскільки на час розгляду заяви ОСОБА_1 передбачені законом підстави для відводу судді-доповідача Карпенко С. О. від розгляду справи № 490/9555/24 не встановлені, у задоволенні заяви про відвід необхідно відмовити.

Керуючись статтями 33, 36, 37, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Карпенко С. О. від участі у розгляді справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко