Справа № 569/5181/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі головуючого судді Кучиної Н.Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Рівненської міської ради, адміністративної комісії при виконавчому комітеті Рівненської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне провопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , діючи через свого представника - адвоката Устименко О.М., звернулася до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Рівненської міської ради, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову №211 від 18.02.2026 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Рівненської міської ради про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700 гривень на користь держави; закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутністю у її діях складу правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Рівненської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 532 гривні 48 копійок і гонорар за надану професійну правничу допомогу у сумі 3000 гривень 00 копійок.
В обґрунтування позову зазначає, що 02.02.2026 головним спеціалістом - інспектором з благоустрою виконавчого комітету Рівненської міської ради Ганіченко Антоном Олександровичем стосовно продавця магазину «ANDI Одяг&Взуття” ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 001563 за ст. 152 КУпАП.
Згідно вищезазначеного протоколу було встановлено, що “02.02.2026 року о 10.46 год. за адресою: м.Рівне, вул.Червонія, б.39, був виявлений встановлений рекламоносій у вигляді штендера без дозвільних документів, чим порушено вимоги п.5.1.13 Правил благоустрою міста Рівного, затверджених рішенням РМР №512 від 28.04.2011 й ст. 16 Закону України «Про рекламу».
Протокол про адміністративне правопорушення було складено посадовою особою в торговому приміщенні магазину, що розташований по АДРЕСА_1 , який належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у якої ОСОБА_1 працює продавцем консультантом, що підтверджується трудовим договором від 30.01.2026 року, де згідно до діючого законодавства оформлено Куток споживача, в якому розміщений Витяг про реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 
18 лютого 2026 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Рівненської міської ради (надалі - відповідач) було винесено постанову №211, якою вирішено притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накласти штраф 1700 гривень на користь держави. Рішення було отримане захисником ОСОБА_1 - адвокатом Устименко О.М. на адресу електронної пошти 25.02.2026 у відповідь на адвокатський запит.
Позивач ОСОБА_1 вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що вона не є суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ст.152 КУпАП, не вчиняла адміністративного правопорушення, відповідачем не наведено жодних доказів вчинення адміністративного правопорушення; було порушено порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, котра не відповідає вимогам, встановленим КУпАП, а тому просить суд скасувати постанову.
Ухвалою суду від 05 березня 2026 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.
Ухвалою суду від 16 березня 2026 року продовжено відповідачу - виконавчому комітету Рівненської міської ради строк для подання відзиву на позовну заяву.
Представник відповідача Савчук О.В. у відзиві на позовну заяву від 19.03.2026 просить відмовити в позові ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Рівненської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Зазначає, що виконавчий комітет Рівненської міської ради не є належним відповідачем у справі. За правовим висновком Верховного Суду у справі №705/3312/17 (постанова 01.11.2018), у справі №265/6669/18 (постанова від 13.01.2020), у справі №161/9747/17 (постанова від 27.05.2020) належним відповідачем є адміністративна комісія при виконавчому комітеті Рівненської міської ради.
Ухвалою суду від 26 березня 2026 року залучено в якості другого відповідача по справі адміністративну комісію при Виконавчому комітеті Рівненської міської ради.
Представник відповідача Савчук О.В. у відзиві на позовну заяву від 09.04.2026 вказує, що адміністративна комісія при виконавчому комітеті Рівненської міської ради не визнає позовних вимог позивача і подає такі заперечення.
Головним спеціалістом - інспектором з благоустрою відділу виявлення незаконно встановлених тимчасових споруд, реклами та малих архітектурних форм Управління контролю за благоустроєм Департаменту муніципальної варти Ганіченком А.О., відповідно до норм Положення про Департамент муніципальної варти Рівненської міської ради в новій редакції від 20.11.2025 року № 7421, здійснювалось опрацювання вулиць міста Рівного на дотримання Правил благоустрою міста Рівного затверджених рішенням Рівненської міської ради від 28.04.2011 року № 512 (далі - Правил).
Згідно Правил, елементи благоустрою: пункт 11 Розділ 2, засоби та обладнання зовнішньої реклами. Зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг тощо.
Об`єкт благоустрою - території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору та інші території в межах міста.
Рекламні засоби - засоби, що використовуються для доведення реклами до її споживача. До рекламних засобів (спеціальних конструкцій) належать тимчасові та стаціонарні рекламні засоби (світлові, не світлові, наземні та не наземні, плоскі та об`ємні стенди, щити, панно, таблички, короби, механічні, динамічні, електронні табло, екрани, панелі, тумби, складні просторові конструкції тощо). 
Керуючись п. 5.1. та 5.1.13 Правил на об`єктах благоустрою міста забороняється самовільно встановлювати рекламоносії без дозвільних документів.
Згідно Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Рівному від 12.11.2019 року № 121 п.п. 4.1.1. Розділ 4, зовнішня реклама розміщується виключно на підставі дозволу та у порядку, встановленому виконавчим органом ради відповідно до цих Правил.
В ході опрацювання 02.02.2026 року було виявлено, що громадянка ОСОБА_1 , яка є продавцем консультантом самовільно встановила рекламоносій у вигляді штендера без дозвільних документів за адресою: АДРЕСА_1 , що є порушенням пункту 5.1.13 Правил, та ст. 16 Закону України «Про рекламу».
Відповідно до встановленого правопорушення на громадянку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 складено протокол №0001563, за яке передбачено відповідальність за ст. 152 КУпАП.
Просить відмовити в позові ОСОБА_1 в повному обсязі.
15.04.2026 до суду надійшло клопотання представника відповідача Савчук О.В., в якому просить розглянути справу в письмовому провадженні.
Позивач в судове засідання не з`явилася, її представником - адвокатом Устименко О.М. подано клопотання від 10.04.2026 про розгляд справи без їх участі, просять задовільнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Тому, враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, суд вважає, що справу необхідно розглянути без участі учасників справи за наявними матеріалами справи у письмовому проваджені.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд прийшов таких висновків.
Судом встановлено, що 02.02.2026 головним спеціалістом - інспектором з благоустрою виконавчого комітету Рівненської міської ради Ганіченко Антоном Олександровичем стосовно продавця магазину «ANDI Одяг&Взуття” ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 001563 за ст. 152 КУпАП.
Згідно вищезазначеного протоколу було встановлено, що “02.02.2026 року о 10.46 год. за адресою: м.Рівне, вул.Червонія, б.39, був виявлений встановлений рекламоносій у вигляді штендера без дозвільних документів, чим порушено вимоги п.5.1.13 Правил благоустрою міста Рівного, затверджених рішенням РМР №512 від 28.04.2011 й ст. 16 Закону України «Про рекламу».
Протокол про адміністративне правопорушення було складено посадовою особою в торговому приміщенні магазину, що розташований по вул. Червонія, 39, м. Рівне, Рівненської області, який належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у якої ОСОБА_1 працює продавцем консультантом, що підтверджується трудовим договором від 30.01.2026 року, де згідно до діючого законодавства оформлено Куток споживача, в якому розміщений Витяг про реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 
18 лютого 2026 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Рівненської міської ради (надалі - відповідач) було винесено постанову №211, якою вирішено притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накласти штраф 1700 гривень на користь держави.
Відповідно до ст. 152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340-1360 грн.) і на посадових осіб, громадян суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850-1700 грн.).
З аналізу відповідної статті вбачається розмежування суб`єктів відповідного адміністративного правопорушення та рівня їхня відповідальності. 
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері благоустрою, а об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів (формальний склад).
Суб`єктами адміністративного проступку є як громадяни, так і посадові особи, а суб`єктивна сторона визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.
Наявність усіх складових (ознак) правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Слід зазначити, що диспозиція статті 152 КУпАП є бланкетною, яка відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють державні стандарти, норми і правила у сфері благоустрою населених пунктів, правила благоустрою територій населених пунктів та є обов`язковими для виконання.
Як вбачається зі змісту п.п. 5.1.13 п.5.1 розділу V Правил благоустрою м.Рівне, затверджених рішенням Рівненської міської ради від 28 квітня 2011 року №512 «Про затвердження Правил благоустрою міста Рівного» (надалі - Правила), на об`єктах благоустрою міста забороняється: самовільно встановлювати рекламоносії, різноманітні конструкції, інформаційно-рекламні плакати, стаціонарні малі архітектурні форми, технічні пристрої та технічні елементи, лінійні споруди та антеннофідерні системи.
Згідно ст. 16 Закону України «Про рекламу» розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.47 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених Постановою КМУ №2067 від 29.12.2003 року, розповсюджувач зовнішньої реклами, винний у порушенні цих Правил, несе відповідальність згідно із законодавством.
Рішенням виконкому Рівненської міської ради №121 від 12.11.2019 року затверджені Правила розміщення зовнішньої реклами у м.Рівному, відповідно до яких розповсюджувач зовнішньої реклами – це юридична або фізична особа, яка здійснює господарську діяльність у сфері розміщення зовнішньої реклами. Крім того, в розділі 4 «Порядок одержання дозволу на розміщення зовнішньої реклами» визначений порядок отримання таких дозволів. Так, в п.п.4.1.1. п.4.1. цих правил зазначено, що зовнішня реклама розміщується виключно на підставі дозволу та у порядку, встановленому виконавчим органом ради відповідно до цих Правил. 
Відповідно до п.п.4.1.3. п.4.1. Правил для одержання дозволу розповсюджувач зовнішньої реклами або уповноважена відповідно до чинного законодавства ним особа подає заяву за формою згідно з додатком 2 до цих Правил у паперовій формі особисто або поштовим відправленням до Центру надання адміністративних послуг у м. Рівному, в якій повинна міститися така інформація: для юридичної особи – повне найменування, місцезнаходження, ідентифікаційний код згідно з ЄДРПОУ; для фізичної особи-підприємця – прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), адреса місця проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному органу ДФС і має відмітку у паспорті) та згода на обробку персональних даних; про місце розташування рекламного засобу. Тобто, у Правилах розміщення зовнішньої реклами у м.Рівному чітко визначено осіб, відповідальних за розміщення зовнішньої реклами.
В контексті наведеного, слід зазначити, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. Наявність суб`єкта обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння як адміністративного правопорушення. В свою чергу, існування такої складової як суб`єкт правопорушення можливе лише за наявності причинного зв`язку між об`єктивною стороною правопорушення та конкретною особою (вчинення саме конкретною особою дій, що мають ознаки правопорушення).
Із змісту адміністративного протоколу №001563 від 02.02.2026 вбачається, що на думку інспектора Гавжеєва Ольга Володимирівна, продавець магазину магазину «ANDI Одяг&Взуття”, розмістила біля магазину за адресою: АДРЕСА_1 , рекламоносій у вигляді штендера без дозвільних документів.
Але при цьому слід зазначити, що приміщення, в якому перебуває магазин «ANDI Одяг&Взуття”, передане у строкове користування, згідно Договору оренди нежитлового приміщення від 01 жовтня 2025 року для здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_2 .
Також при складенні протоколу посадовою особою не взято до уваги, що ОСОБА_1 є найманим працівником ФОП ОСОБА_2 та обов`язки щодо розміщення рекламоносія у вигляді штендера на неї трудовим договором не покладалися. Крім того, згідно Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» обов`язок щодо отримання дозвільних документів покладається на суб`єкта господарювання.
Таким чином, в протоколі серії №001563 від 02.02.2026 року невірно визначений суб`єкт адміністративного правопорушення, та не зазначено на підставі яких доказів встановлено та підтверджується факт того, що ОСОБА_1 є належним суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.
Склад адміністративного правопорушення характеризується сукупністю чотирьох елементів: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.
Відсутність хоча б одного з них свідчить про відсутність складу порушення в цілому, що згідно з п.1 ст. 247 КпАП є обставиною, що виключає провадження у справі: провадження не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 1 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, що визначено ст. 9 КУпАП.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно зі ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 1); в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2).
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, з викладених правових норм вбачається, що правовою підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, зокрема, за ст. 152 КУпАП, є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами і встановлюється шляхом повного, всебічного та об`єктивного з`ясування компетентним суб`єктом владних повноважень всіх обставин справи, а також причин та умов, що сприяли його вчиненню.
Так, в оскаржуваній постанові суб`єктом владних повноважень не зазначено на підставі яких доказів встановлено та підтверджується факт того, що позивач є належним суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП. 
Крім цього, у постанові відсутні посилання та оцінка доказів наданих позивачем у клопотанні, яке було спрямоване до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Рівненської міської ради 16.02.2026, а саме: Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань, підтвердження належності магазину, що розташований по АДРЕСА_1 , фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; трудовий договор від 30.01.2026 року між позивачем та роботодавцем ФОП ОСОБА_2 , згідно до якого позивач є продавцем консультантом та в якому відсутнє покладання обов`язків керуючого (адміністратора, директора) магазином (торговою точкою).
Крім цього, під час розгляду справи, членами адміністративної комісії не було викликано ФОП ОСОБА_2 , не взяті до уваги доводи позивачки, викладені у клопотанні про закриття справи про адміністративне правопорушення, стосовно того, що вона не є суб`єктом визначеного адміністративного правопорушення, та інше.
При визначенні покарання за вчинене адміністративне правопорушення, суб`єктом владних повноважень визначено санкцію статті, яка передбачає покарання для посадових осіб та фізичних-осіб підприємців, у зв`язку з чим на громадянку ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 
При цьому в оскаржуваній постанові відсутнє посилання на докази, згідно яких позивачка була визначена як посадова особа або фізична особа-підприємець, якою вона не є.
Таким чином, було порушено закріплений КУпАП порядок, оскільки, справа про адміністративне правопорушення відносно позивачки розглядалась без участі посадової особи (представника) магазину що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично належний фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 , яка формально скоїла це адміністративне порушення.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.
Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлений ст. 279 КУпАП, згідно з яким розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу; головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. 
Згідно зі ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про часі місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати (відповідно до ч. 1 ст. 280 КУпАП): чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Нормами КУпАП встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Під час винесення постанови були порушені норми діючого законодавства, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності право на об`єктивний та справедливий розгляд справи та допущено порушення процесуальних прав позивачки при розгляді справи про адміністративне правопорушення. 
Європейський суд з прав людини у п. 26 рішення по справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року зазначив, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Постанови адміністративної комісії по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено у виконавчий комітет відповідної ради або в районний, районний у місті міський, міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу(посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Щодо позовних вимог до виконавчого комітету Рівненської міської ради, суд зазначає таке.
Згідно пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Відповідно до ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються:
1) адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад;
2) виконавчими комітетами (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчими органами, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад та їх посадовими особами, уповноваженими на те цим Кодексом;
4) районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами (суддями), а у випадках, передбачених цим Кодексом, місцевими адміністративними та господарськими судами, апеляційними судами, вищими спеціалізованими судами, Верховним Судом;
5) органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.
В ч. 1 ст. 215 КУпАП визначено, що адміністративні комісії утворюються відповідними органами місцевого самоврядування у складі голови, заступника голови, відповідального секретаря, а також членів комісії. В адміністративних комісіях при виконавчих органах міських рад є посада звільненого відповідального секретаря комісії. Порядок діяльності адміністративних комісій встановлюється цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.
Згідно ч. 1 ст. 214 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних, міських рад вирішують усі справи про адміністративні правопорушення, за винятком віднесених цим Кодексом до відання інших органів (посадових осіб).
Частиною 1 ст. 218 КУпАП передбачено, що адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 183 цього Кодексу.
Виконавчим комітетом Рівненської міської ради рішенням від 04.04.2023 року №44 затверджено склад адміністративної комісії (зі змінами, що внесені рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради від 28.01.2025 року №2). Також рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради від 18.10.2022 №142 затверджено Положення про адміністративну комісію при виконавчому комітеті Рівненської міської ради.
Відповідно до п. 1.1. вказаного Положення адміністративна комісія – це колегіальний орган, який утворюється при виконавчому комітеті Рівненської міської ради і діє відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», інших законодавчих і підзаконних актів та цього Положення.
Тобто, здійснюючи свої повноваження, передбачені законодавством, адміністративна комісія при виконавчому комітеті Рівненської міської ради є суб`єктом владних повноважень та належним відповідачем у справі, що стосуються прийнятого нею рішення.
Крім того, позовні вимоги про визнання вказаної постанови протиправною задоволенню не підлягають, оскільки при розгляді справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, суд обмежений повноваженнями, визначеними ч. 3 ст. 286 КАС України.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в частині вимог до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Рівненської міської ради та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутністю в її діях складу адміністративного правопрушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно квитанції №0826-0873-2596-2848 АТ "Таскомбанк" від 27.02.2026 підтверджено сплату судового збору в розмірі 532 грн. 48 коп. за позовом ОСОБА_1 .
З огляду на викладене, беручи до уваги положення КАС України, суд доходить висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з виконавчого комітету Рівненської міської ради судових витрат у розмірі 532 грн 48 коп.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 134 КАС України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
На виконання ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу до позовної заяви додається детальний опис наданих послуг, виконаних адвокатом, розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс в зв`язку із розглядом справи
Згідно Договору про надання правничої допомоги від 13 лютого 2026 року, Акту наданих послуг від 27 лютого 2026 року, Акту узгодження розрахунку вартості послуг від 13 лютого 2026 року вартість наданої правничої допомоги позивачу адвокатом Устименко О.М. становить 3000 гривень.
Разом з тим, враховуючи категорію та складність справи, ціну позову, сталу судову практику щодо розгляду подібних справ, обсяг наданих адвокатом послуг, часткове задоволення позову та керуючись принципами справедливості і розумності, з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500 грн.
На підставі наведеного та керуючись ст. 139, 241-245, 250, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Рівненської міської ради, адміністративної комісії при виконавчому комітеті Рівненської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне провопорушення задоволити частково.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Рівненської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне провопорушення задоволити.
Скасувати постанову № 211 від 18 лютого 2026 року адміністративної комісії при виконавчому комітеті Рівненської міської ради про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень.
Закрити справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань адміністративної комісії при виконавчому комітеті Рівненської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 532 грн. 48 коп. і витрати за надану професійну правничу допомогу в сумі 1500 грн. 00 коп.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне провопорушення відмовити.
У задоволенні решти вимог позову відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач - Виконавчий комітет Рівненської міської ради, місцезнаходження: 33028, м. Рівне, вул. Соборна, 12А, ЄДРПОУ 04057758.
Відповідач - Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Рівненської міської ради, місцезнаходження: 33028, м. Рівне, вул. Соборна, 12А, ЄДРПОУ 04057758.

Суддя Кучина Н. Г.