Справа № 369/19050/24
Провадження № 2/369/2281/26

РІШЕННЯ
Іменем України

02.03.2026         м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Козак І.А.,
при секретарі судового засідання Кавун Є.О.,
за участю :
представника позивача Даниленко О.П.,
відповідача ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Києво-Святошинський районний суд Київської області цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області в особі Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2024 року представник позивача Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області в особі Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради в інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати з малолітньою дитиною зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , фактично ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Батько малолітнього ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтво про смерть, видане Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, серія НОМЕР_1 від 31 грудня 2014 року, актовий запис №337.
Малолітня дитина ОСОБА_2 перебуває на обліку Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради, як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах, відповідно до наказу начальника Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради № 197 від 16 лютого 2023 року.
Сім`я ОСОБА_1 перебуває під соціальним супроводом Центру надання соціальних послуг Вишневої міської ради з 04 травня 2023 року.
За місцем проживання ОСОБА_1 , характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, не має постійного місця роботи, зловживає спиртними напоями, в спілкуванні емоційна, переходить на нецензурну лексику, вихованням та забезпеченням дитини не займається, фактично самоухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться його здоров`ям, не виявляє інтересу до внутрішнього світу сина, не забезпечує харчування, медичного догляду та лікування дитини. Таке відношення негативно позначається на становленні та самоствердженні дитини, як особистості.
Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов в кімнаті, де проживає ОСОБА_1 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , бруд, сморід, відсутні продукти харчування, постільна білизна брудна, розкидані брудні речі та пляшки з-під алкоголю. Між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 часто виникають сварки та бійки після вживання алкоголю.
3 23 травня 2024 року малолітня дитина ОСОБА_2 , проживає в ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , так як, співмешканець матері ОСОБА_4 вигнав малолітнього ОСОБА_2 з дому. За цей період комунікативний процес матері гр. - ОСОБА_1 ізіз гр. ОСОБА_5 та Службою у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського Київської області не району цікавилася, базові відбувався, мати життям та здоров`ям дитини не потреби дитини не забезпечувала.
Працівниками Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради спільно з фахівцями Центру надання соціальних послуг Вишневої міської ради, неодноразово проводили профілактичні бесіди з матір`ю ОСОБА_1 щодо створення належних санітарних умов для проживання, виховання малолітньої дитини. Проте, результат був короткотривалий. Крім того, неналежне виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 неодноразово розглядалося на засідання комісії з питань захисту прав дитини при Виконавчому комітеті Вишневої міської ради, але це не мало позитивних наслідків. Поведінка матері ОСОБА_1 не змінилася.
ОСОБА_1 неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП, а саме ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, за ч. 2 ст. 184 КУпАП та за ч. 1 ст. 51 КУпАП.
На підставі наведеного представник позивача просив суд, позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі заробітку (доходу) на користь майбутнього опікуна, законного представника чи на користь закладу, в якому перебуватиме дитина; стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської від 20 листопада 2024 року позовну заяву залишено без руху і надано строк позивачу для усунення недоліків.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської від 29 листопада 2024 року у справі відкрито провадження, в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської від 04 червня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.
Відповідач у судовому засіданні щодо вирішення даного позову покладалася на розсуд суду.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.
Також у судовому засіданні був опитаний малолітній ОСОБА_2 , який повідомив, що мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, на постійній основі не допомагає матеріально, вживає алкоголь, співмешканець матері проявляє до нього агресію, систематично виганяли його з кімнати у гуртожитку, і він змушений був ночувати у коридорі. На разі він проживає у ОСОБА_5 , а тому просив суд, позбавити 
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд дійшов наступних висновків.
За змістом ч.ч.1, 2, 3,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).
Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_6 , виданим Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, серії НОМЕР_2 , актовий запис №7. Батько малолітнього ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтво про смерть, видане Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, серія НОМЕР_1 від 31 грудня 2014 року, актовий запис №337.
Мати з малолітньою дитиною зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , фактично ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до наказу начальника Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради № 197 від 16 лютого 2023 року, малолітня дитина ОСОБА_2 перебуває на обліку Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради, як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах.
Відповідно до відповіді директора Центру надання соціальних послуг Вишневої міської ради №306 від 02 жовтня 2024 року, сім`я ОСОБА_1 перебувала на обліку Центру падання соціальних послуг як сім`я, яка опинилася в складних життєвих обставинах та під соціальним супроводом з 04.05.2023 року. За час здійснення соціального супроводу ОСОБА_1 було надано графік проведення груп взаємопідтримки для батьків, контакти психолога, груп АА, Центру БВПД, Центру соціально-психологічної підтримки для дітей та батьків «Коло сили», рекомендовано змінити соціальне оточення, проведено бесіди щодо недопустимості вживання алкогольних напоїв, зміни місця проживання. У зв`язку із невиконанням без поважних причин вимог, визначених Договором про надання соціальних послуг, невиконанням заходів передбачених планом соціального супроводу, недопущення фахівців Центру до житла, надання недостовірної інформації, ОСОБА_1 було припинено надання соціальних послуг (Рішення УСЗН ВМР №91/23 від 06.08.2024 року).
Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї від 12 червня 2024 року, в кімнаті, де проживає ОСОБА_1 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , чисто та охайно. Проте взаємовідносини між членами сім`ї складні, ОСОБА_1 зі співмешканцем вживають алкоголь, тому часто виникають конфлікти. ОСОБА_1 не може забрати сина, оскільки не дійшла згоди із співмешканцем щодо спільного проживання дитини разом з ними. 
Відповідно до заяви ОСОБА_5 від 23 травня 2024 року поданої начальнику Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради, ОСОБА_5 не заперечує та хоче щоб ОСОБА_2 тимчасово проживав у неї за адресою АДРЕСА_3 , поки ОСОБА_1 облаштує належні житлово-побутові умови проживання. А тому, 23 травня 2024 року ОСОБА_2 проживає у ОСОБА_5 .
Згідно акта обстеження матеріально-побутових умов проживання від 28 червня 2024 року, у квартирі де проживає ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_3 , санітарний стан приміщення задовільний, ОСОБА_5 планує робити ремонт. Відносини між членами родини довірливі, лагідні, доброзичливі. ОСОБА_5 веде здоровий спосіб життя та піклується про ОСОБА_2 .
ОСОБА_1 неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, зокрема за ч.1 ст. 184 КУпАП, а саме ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, за ч. 2 ст. 184 КУпАП та за ч. 1 ст. 51 КУпАП.
Також в матеріалах справи наявний Висновок Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини.
Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Стаття 165 СК України визначає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Згідно пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Крім того, у відповідності до положень статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами (ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (стаття 15 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.
Окрім того, в рішенні Європейський суд з прав людини (рішення у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року, рішення у справі Olsson v. Sweden (N2) від 27.11.1992) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я; без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Оцінюючи висновок Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 №3/02-3568 від 01.11.2024 року, суд погоджується з вказаним висновком, оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт неналежного виконання відповідачем ОСОБА_1 батьківських обов`язків, відсутність прояву інтересу до здоров`я, навчання, виховання, розвитку сина, що свідчить про ухилення матері від виконання батьківських обов`язків.
Також, суд приймає до уваги, що відповідач, не довела належними, допустимими та достатніми доказами факт належного виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього сина та щодо вирішення даного спору покладалася на розсуд суду.
Окремо заслуговує на увагу те, що за час розгляду справи відповідач не надала суду відомості про те, що останньою вживалися заходи щодо піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: ОСОБА_1 не забезпечує необхідного харчування дитини, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини; не створюють умов для отримання нею освіти.
Крім того, суд враховує думку малолітнього, який у судовому засіданні пояснив, що мати тривалий час не бере участі у його вихованні, не цікавиться його навчанням, станом здоров`я та не виконує належним чином батьківські обов`язки.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, судом розцінюється як ухилення від виховання дитини та свідомого нехтування відповідачем своїми обов`язками (ст. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).
Таким чином, в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення батьківських прав.
Враховуючи положення п. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, у відповідності до якої регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_1 батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_2 .
Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів, суд дійшов наступних висновків.
Суд зауважує, що згідно з ч. 2 ст. 165 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Частиною 3 ст. 165 СК України передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Враховуючи, що суд дійшов висновку про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вважає за можливе стягнути аліменти з неї на утримання сина на користь майбутнього опікуна, законного представника чи на користь закладу, в якому перебуватиме дитина.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною другою статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно із з положеннями ч. 1, 2 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Стягнення аліментів у частці заробітку (доходу) батька, матері має ціль найбільш повно захищати інтереси дитини, забезпечити їй не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти по можливості той рівень життя, який дитина мала при сумісному проживанні з обома батьками.
Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню суд виходить із мінімального розміру який встановлений для однієї дитини, а також те, що відповідачка не надала доказів, що вона не має можливості сплачувати аліменти, а тому вважає за можливе стягнути з ОСОБА_1 користь майбутнього опікуна, законного представника чи на користь закладу, в якому перебуватиме дитина, аліменти на утримання ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частки усіх доходів але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 листопада 2024 року до досягнення дитиною повноліття.
Щодо розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст. 141 ЦПК України).
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України).
На підставі викладено, Конституції України, Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 19, 141, 150, 164, 165, 181, 182, 183, 191 СК України, Закону України «Про охорону дитинства», з урахуванням Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 141, 200, 206, 223, 258-259, 263-268, 273, 280, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Позовну заяву Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області в особі Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь майбутнього опікуна, законного представника чи на користь закладу, в якому перебуватиме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки усіх доходів, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 листопада 2024 року до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь держави, судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Інформація про позивача: Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, адреса: 08132, Київська обл., Бучанський р-н, м. Вишневе, вул. Святошинська, 29, код ЄДРПОУ 44155569.
Інформація про відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Інформація про третю особу: Служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, адреса: 08132, Київська обл., Бучанський р-н, м. Вишневе, вул. Святошинська, 29, код ЄДРПОУ 44155569.

Суддя          Ірина КОЗАК