Справа № 212/8429/25 
2-о/212/19/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 березня 2026 року м. Кривий Ріг 

Покровського районного суду міста Кривого Рогу в складі:
суддя - Ведяшкіна Ю.В.,
секретар судового засідання - Розинько К.А.
у цивільній справі № 212/8429/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. 
В судовому засіданні брали участь:
представник заявниці - адвокат Кузьменко М.В., 
представник заінтересованої особи - ОСОБА_11,
в с т а н о в и в :
22.07.2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеною заявою, а 20.10.2025 року із заявою про уточнення вимог, відповідно до яких, просила суд встановити факт проживання однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, її - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 - день зникнення безвісті ОСОБА_2 при виконанні бойового завдання.
В обґрунтування заяви зазначено, що у 2006 році заявниця познайомилась з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а з 2009 року почали проживати разом однією сім`єю, як чоловік та жінка. Спочатку проживали за адресою: АДРЕСА_1 , а з 2017 року за адресою: АДРЕСА_2 . З 2009 року вели спільне господарство, святкували разом свята, мали спільний побут, бюджет, взаємні права та обов`язки. Від шлюбних відносин мають двох спільних дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в свідоцтві про народження яких запис про батька зроблений за заявою матері. Заявниця не працювала, перебувала на утриманні ОСОБА_2 . В квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , співвласником якої є заявниця, вона була зареєстрована з 13.07.2006 року, а ОСОБА_2 зареєстрований в зазначеній квартирі з 05.05.2015 року.
01.12.2024 року ОСОБА_2 був мобілізований до лав Збройних сил України та проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Відповідно до сповіщення сім`ї № ГПП/2362 від 06.03.2025 року, виданого на ім`я заявниці, ОСОБА_2 05.03.2025 року зник безвісті при виконанні бойового завдання поблизу населеного пункту куриловка, суджанського району, курської області, російської федерації. Після отримання сповіщення звернулася до ВП № 3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про розшук зниклого безвісті ОСОБА_2 , та подала документи для отримання грошового забезпечення чоловіка, оскільки ОСОБА_2 повідомив заявницю, що залишив особисте розпорядження на її ім`я, але їй було відмовлено, оскільки за даними військової частини ОСОБА_2 не залишив особистого розпорядження.
У зв`язку з наведеним вимушена звернутися до суду із зазначеною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з військовослужбовцем ОСОБА_2 , який зник безвісті, з метою отримання його грошового забезпечення.
08.08.2025 року  ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження із призначенням судового засідання.
04.09.2025 року ухвалою суду за клопотанням представника заявниці витребувано від АТ «АрселорМіттал», тобто з місця роботи ОСОБА_2 , інформацію чи повідомляв ОСОБА_2 в своїх особистих даних, про наявність у нього двох неповнолітніх дітей.
10.10.2025 року на виконання ухвали суду від 04.09.2025 року адміністрацією АТ «АрселорМіттал» повідомлено суд, про те, що ОСОБА_2 зазначав, що має статус неодруженого; при опитуванні для отримання новорічних дитячих подарунків повідомляв, що має дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
В судовому засіданні представник заявниці - адвокат Кузьменко М.В. заяву підтримав з наведених в ній підстав та просив її задовольнити.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду повідомила, що вона є сестрою заявниці ОСОБА_1 , у зв`язку з чим їй відомо, що її сестра з 2009 року стала проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , в квартирі їх батьків, за адресою: АДРЕСА_1 , пізніше переїхали в квартиру, яку сестра успадкувала після бабусі, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 . Від шлюбних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають двох неповнолітніх доньок, які чекають повернення батька. З сім`єю сестри вони часто зустрічались, спільно проводили час на свята, тому може повідомити, що у них були звичайні сімейні відносини, вони мали спільний побут, спільний бюджет, взаємні права та обов`язки, вели спільне господарство, разом виховували доньок.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду повідомив, що заявниця ОСОБА_1 є сестрою його дружини, тому вони часто спілкувалися з сім`єю ОСОБА_1 , спільно проводили час на всі свята. ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_2 та мають двох неповнолітніх доньок, вони сприймались ним як звичайна сім`я, які турбувалися один про одного та мали взаємні права та обов`язки. 
В судовому засідання представник заінтересованої особи - військової частини НОМЕР_1 , не заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_1 , та зазначив, що він не вважає військову частину належною заінтересованою особою в даному випадку.
Заслухавши представника заявниці, представника заінтересованої особи, свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків.
Так, з матеріалів справи судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно відомостям наведеним в паспорті громадянина України НОМЕР_2 , виданого 13.10.2006 року, з 13.10.2006 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4-6); згідно витягу з реєстру територіальної громади, сформованого станом на 28.08.2024 року, з 28.08.2024 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.12,33); має двох неповнолітніх доньок: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.17), та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.16); відомості про батька доньок заявниці, зазначені у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,, згідно відомостей, наведених у паспорті громадянина України НОМЕР_3 , виданого 07.07.2005 року Інгулецьким РВ Криворізького УМВС України в Дніпропетровській області, з 05.05.2015 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8-10).
Відповідно до акту, складеного 17.07.2025 року сусідами заявниці з квартир АДРЕСА_3 , підписи яких підтверджені головою ОСББ «Цереус-14», ОСОБА_1 проживала постійно однією сім`єю як чоловік та жінка з ОСОБА_2 з 2009 року по 2017 рік за адресою: АДРЕСА_1 , а з 2017 року за адресою: АДРЕСА_2 . Вели спільне господарство, мали спільний побут, бюджет, взаємні права та обов`язки, тобто проживали як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Мають двох спільних доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . ОСОБА_1 перебувала на утриманні чоловіка ОСОБА_2 (а.с.18).
Згідно повідомлення адміністрації АТ «АрселорМіттал» від 06.10.2025 року, наданого на виконання ухвали суду від 04.09.2025 року, ОСОБА_2 за місцем роботи, при опитуванні для отримання новорічних дитячих подарунків повідомляв, що має дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
ОСОБА_1 отримала Сповіщення сім`ї № ГПП/2362 від 06.03.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_2 , відданий Військовій присязі на вірність Українському народу, в бою за Україну, її свободу і незалежність, 05 березня 2025 року зник безвісті, при виконанні бойового завдання, поблизу населеного пункту куриловка, суджанського району, курської області, російської федерації (а.с.13).
10.03.2025 року ОСОБА_1 звернулася до ВП № 3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про розшук цивільного чоловіка, солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був призваний за мобілізацією до Збройних сил України, та відповідно до Сповіщення сім`ї вважається безвісті зниклим з 05.03.2025 року при виконанні бойового завдання, поблизу населеного пункту куриловка, суджанського району, курської області, російської федерації (а.с.14).
Відповідно до листа від 20.05.2025 року, за підписом командира військової частини НОМЕР_1 , особисте розпорядження солдата ОСОБА_2 , для засвідчення підпису командиром військової частини НОМЕР_1 , не надходило (а.с.15).
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
За вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:  проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Відповідно до ч. 2, 4 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» , в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:
- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;
- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;
- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;
- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Аналізуючи встановлені по справі обставини та наведені норми чинного законодавства, суд вважає, що надані заявницею письмові докази узгоджуються із показаннями свідків, допитаних судом за клопотанням заявниці, а також підтверджуються наданими заявником фото за період часу з 2011 року по 2024 рік, на яких зображені заявниця разом із ОСОБА_2 , в тому числі в компанії з друзями, та ОСОБА_2 разом з доньками, які засвідчують теплі родинні стосунки між заявницею, ОСОБА_2 та неповнолітніми ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; тобто суд вважає, що заявницею доведено належними, достатніми та допустимими доказами той факт, що вона  проживала однією сім`єю, як чоловік та жінка без шлюбу з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 (день зникнення безвісті солдата ОСОБА_2 при виконанні бойового завдання); за адресою: АДРЕСА_1 , період часу з 2009 по 2017 року, та в період часу з 2017 року за адресою: АДРЕСА_2 ; та були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки; встановлення зазначеного факту в іншому порядку, чинним законодавством не передбачено; згідно з законом зазначений факт породжує для заявниці юридичні наслідки.
За таких підстав, суд визнає заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Що також узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, наведеному у постанові від 18.01.2024 року у справі № 560/17953/21, відповідно до якого, судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України.
Зазначений висновок Великої Палати Верховного Суду, також обґрунтований неможливістю існування спору про право між фізичною особою (заявником) та відповідним державним органом (суб`єктом владних повноважень), оскільки такий орган не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги; що в даній справі свідчить про відсутність спору про право та правомірність звернення заявника ОСОБА_1 в порядку окремого провадження, а не в порядку позовного провадження.
З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 4, 6 11, 13, 17, 18, 76 -83, 89, 263-265, 273, 293-294, 315 - 319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в :
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - задовольнити.
Встановити факт, що  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу в період з 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 (день зникнення безвісті ОСОБА_2 ). 

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складений 06.03.2026 року.

Суддя: Ю. В. Ведяшкіна