Справа № 457/70/26
провадження №2/457/154/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 лютого 2026 року м. Трускавець

Трускавецький  міський суд Львівської області
в складі головуючої-судді Василюк Т.В.,
секретар судового засідання Кушнір М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та аліментів на утримання матері, яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, - 
в с т а н о в и в:
1. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача.
ОСОБА_1 звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та аліментів на утримання матері, яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Позов мотивований тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі з вересня 2024 року. У шлюбі у них народилася дитина – син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою її постійного проживання у квартирі АДРЕСА_1 . Син проживає разом з нею та перебуває повністю на її утриманні. До кінця 2025 року вона отримувала соціальну допомогу як особа з інвалідністю з дитинства у розмірі 2361 грн щомісячно, оскільки вона є інвалідом третьої групи. З огляду на те, що вона здійснює догляд за дитиною-немовлям, то не має можливості працювати. Фактично на даний час і її, і дитину утримує її мати. Відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, допомога, яка поступає, має нерегулярний характер та є недостатньою. Відповідач є працездатною особою, має можливість надавати матеріальну допомогу, однак цього не робить; має постійне місце роботи, є офіцером ЗСУ, має стабільний дохід, проте всі кошти використовує на власний розсуд, не дбаючи про добробут сім`ї та матеріальне забезпечення сина. Просить стягнувати з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14.01.2026 і до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та аліменти на утримання її як матері, що здійснює догляд за малолітнім сином у розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14.01.2026 і до досягнення дитиною трьох років, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи. 
Представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Олійник А.М. подав до суду відзив, якому вказав, що не заперечує проти часткового задоволення позову, а саме: в частині стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від доходу на утримання дитини та аліментів на утримання позивачки у розмірі 1/8 частки від його доходу щомісячно. Така позиція мотивована тим, що позивач щомісячно отримує державну соціальну допомогу як особа з інвалідністю з дитинства. Він на даний час дійсно проходить службу в ЗСУ. Однак, враховуючи, що не всі витрати з приводу несення служби покриваються державною, значна частина коштів, які він щомісяця отримує, спрямуються на придбання екіпірування, засобів гігієни, ремонту транспорту та електронних пристроїв, з якими працює військовослужбовець.

2. Пояснення сторін у судовому засіданні.
У судовому засіданні позивачка позовну заяву підтримала та просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з наведених у позові підстав. 
Представниця позивачки - ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала позовну заяву своєї довірительки, пояснила, що її довірителька раніше отримувала пенсію у зв`язку з інвалідністю, на даний час допомоги не отримує, отримує тільки виплати на дитину у розмірі 860 грн щомісячно, тому їй складно самій утримувати дитину. Відповідач інколи надає матеріальну допомогу, однак його допомога носить несистематичний характер. Працевлаштуватися її довірителька можливості не має, оскільки дитина потребує догляду. 
Сторона відповідача у судове засідання не з`явилася, хоча як відповідач ОСОБА_2 , так і його представник – адвокат Олійник А.М. були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, з заявами про відкладення розгляду справи не зверталися. 

3. Процесуальні дії у справі.
16.01.2026 ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.09.2024, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 14.09.2024 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) /арк. справи 10/. На даний час шлюб між сторонами не розірвано. 
У шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син – ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 16.06.2025 Бориславською міською радою Львівської області /арк. справи 11/. 
Відповідно до витягів з реєстру Трускавецької територіальної громади від 16.06.2025 як позивачка ОСОБА_1 , так і її спільний з відповідачем ОСОБА_2 син ОСОБА_3 проживають за адресою: АДРЕСА_2 /арк. справи 12-13/. 
Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 716167 ОСОБА_6 є інвалідом третьої групи з дитинства, інвалідність встановлена на строк до 01.04.2025, дата чергового переогляду – 11.03.2025 /арк. справи 14/. 
Відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 31.10.2025 № 1300-5204-8/146313 ОСОБА_1 з 01.07.2025 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як одержувач допомоги при народженні дитини (щомісячна виплата) у розмірі 860 грн /арк. справи 15/. 
З довідки Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 31.10.2025 № 1300-5204-8/146309 вбачається, що ОСОБА_1 з 01.07.2025 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як одержувач державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю у розмірі: липень 2025 – 2361 грн, серпень 2025 – 2361 грн, вересеня 2025 -2361 грн, жовтень 2025 – 2361 грн /арк. справи 16/.
Відповідно до відповіді № 2373389 від 23.02.2026 з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суми річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, ОСОБА_2 з третього кварталу 2025 року по четвертий квартал 2025 року отримує виплати військовослужбовцям (зокрема, у жовтні 2025 – 26501,33 грн, листопаді 2025 – 39610,50 грн, у грудні 2025 – 29870,62 грн). Крім цього, у грудні 2025 року відповідач отримував виграші та призи у розмірі 4000 грн та 17000 грн. 
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).
Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дітей визначається судом. 
З приводу позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки як матері, що здійснює догляд за малолітньою дитиною, суд зазначає наступне. 
Згідно ч. 1, 2 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.
Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини.
У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів.
Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 Сімейного кодексу України).
В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.
В постанові Верховного Суду по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13.06.2028 суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостоїстатті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

5. Позиція суду.
Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів для дитини, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивача, яка проживає разом з дитиною, займається її вихованням, і відповідача (є військовослужбовцем, отримує регулярний дохід) те, що у відповідача інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб немає, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також з врахуванням рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, вимог розумності та справедливості визначає їх у розмірі однієї чверті усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 14.01.2026 до досягнення дитиною повноліття, що буде відповідати вимогам законності та справедливості.
На думку суду вказаний розмір аліментів забезпечить дитині належний та достатній рівень матеріального утримання, який відповідає встановленому законодавством розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, працює, має можливості надавати таку допомогу дружині.
Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.
З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає за можливе задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини та стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дружини в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 14.01.2026 і до досягнення дитиною трьох років, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи. 
Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів, допускає негайне його виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

6. Розподіл судових витрат. 
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави. Оскільки предметом розгляду справи були дві позовні вимоги, кожна з яких є окремим об`єктом справляння судового збору у розумінні Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави слід стягнути 2662,40 грн. 
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76-83, 141, 223, 259, 263, 265 ЦПК України, суд,- 

у х в а л и в:
Позов задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14.01.2026 і до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. 
Стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання її як матері, що здійснює догляд за малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/8 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14.01.2026 і до досягнення дитиною трьох років, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи. 
В іншій частині позову відмовити.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 . 
Рішення у повному обсязі виготовлено 27.02.2026. 
Суддя:	  	Т.  В.  Василюк