Справа № 296/14947/25
3/296/39/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" березня 2026 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Аксьонов В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу Управління патрульної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , 
за ч. 1 ст.130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 20 грудня 2025 року о 23 год. 50 хв. в м. Житомирі по вул. Великій Бердичівській, поблизу будинку №40, керуючи транспортним засобом Suzuki номерний знак НОМЕР_2 , порушив п. 13.1 ПДР України, що призвело до ДТП з транспортним засобом Tesla номерний знак НОМЕР_3 . Під час спілкування угр. ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкірного покриву. У встановлено законом порядку водій ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager , тест №548 результат – позитивний – 0,91 % (проміле) , водій з результатом не згоден. Від проходження освідування у найближчому закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився.
Крім того, ОСОБА_1 20 грудня 2025 року о 23 год. 50 хв. в м. Житомирі по вул. Великій Бердичівській, поблизу будинку №40, керуючи транспортним засобом Suzuki номерний знак НОМЕР_2 не дотримався безпечної дистанції , внаслідок чого, здійснив зіткнення з транспортним засобом Tesla номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 . 
Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.5, 13.1 ПДР України та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП. 
ОСОБА_1 на виклики до суду не з`явився, про час та місце розгляду даної справи про адміністративне правопорушення судом повідомлявся, звернувся до суду через підсистему «Електронний суд» з клопотанням про відкладення розгляду справи, оскільки він не є спеціалістом в області права, не володіє спеціальними достатніми для захисту та представлення інтересів під час розгляду даної справи і як наслідок не має можливості в повному обсязі та належним чином представляти свої інтереси та захищати права та обов`язки під час судових засідань. Окрім того, зазначає, що у зв`язку із мобілізацією значно скоротилась кількість адвокатів, які володіють знаннями в даному напрямку права. В зв`язку з чим просить відкласти судовий розгляд , для залучення представника, який буде представляти його інтереси в суді. 
Вивчивши вказане визе клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи , суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово заявляв клопотання про відкладення розгляду з аналогічних причин, які були викладені вище, судові засідання за призначені на 08.01.2026 року, 28.01.2026 року, 11.02.2026 року та 02.03.2026 року були відкладенні за клопотаннями ОСОБА_1 з підстав необхідності останньому залучення захисника.

Разом з тим, станом на 10.03.2026 року ОСОБА_1 не надано жодних доказів вжиття заходів для залучення захисника, жодного договору про надання правничої допомоги чи ордера адвоката до суду не подано.
Суд вважає, що ОСОБА_1 було надано достатній та розумний строк для реалізації права на правову допомогу, однак він таким правом не скористався. 
За таких обставин подальше відкладення розгляду справи призведе до безпідставного затягування розгляду та може свідчити про зловживання процесуальними правами.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд має провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
Враховуючи вищевикладене, з метою розгляду даної справи про адміністративне правопорушення в розумні строки, суд вважає можливим за можливе провести розгляд справи без участі особи яка притягається до адміністративної відповідальності.
Представник потерпілого ОСОБА_2 адвокат Шмат Р.П. під час розгляду справи, зазначив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, просив притягнути останнього до відповідальності. 
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.
Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 статті 130 КУпАП зокрема передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є закінченим правопорушенням з моменту відмови водія від проходження такого огляду незалежно від підстав такої відмови.
Пунктом 2 розділу І Інструкції №1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
З даних відеозапису з нагрудних камер поліцейських у водія ОСОБА_1 вбачаються такі ознаки алкогольного сп`яніння, як: тремтіння пальців рук, почервоніння шкірного покриву, з протоколу про адміністративне правопорушення у водія вбачається ознака алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота, що відповідно до положень до п.3 розділу І Інструкції №1452/735 було достатнім для проведення його огляду на стан сп`яніння.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Відповідно до п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Вивчивши матеріали даної справи про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис з диску з місця ДТП, суд вважає , що вина ОСОБА_1 повністю доведена письмовими доказами: протколоми про адміністратинві правпорушення серії ЕПР1 №546615 від 21.12.2025 року, ЕПР1 №546586 від 21.12.2026 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 21.12.2025 року; пиьсмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 21.12.2025 року; схемою місця ДТП; рапортом працвіників поліції від 21.12.2025 року; результаом проходження тестування №548 від 21.12.2025 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яінння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням огляду водія транспортного засобу з метою виялвення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яінння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ОМСЦ» ЖОР від 21.12.2025 року; та відеозаписами по даній справі, з яких вбачається, що працівники поліції прибули за викликом на місце ДТП, при спілкуванні з водієм ОСОБА_1 в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці ДТП за допомогою приладу «Драгер», на що водій ОСОБА_1 погодився, згідно результату проходження тестування за допомогою приладу «Драгер» результат позитивний – 0,91 % (проміле), водій ОСОБА_1 з результатом тесту №548 не погодився, після чого, працівниками поліції водію було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння в найближчому медичному закладі на що ОСОБА_1 відмовився ( відеозапис диск №3, 22:57) . 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці ДТП за допомогою приладу «Драгер» , на що останній погодився. З відеозапису вбачається, що водій продував прилад декілька разів, однак робив це не вірно, мало продував, після декількох спроб, прилад зафіксував результат огляду, який був позитивний, водій ОСОБА_1 з результатом огляду не погодився. 
Відповідно до вимог чинного законодавства у разі незгоди водія з результатом огляду на місці зупинки транспортного засобу йому пропонується пройти огляд у закладі охорони здоров`я.
Однак від проходження такого огляду у медичному закладі водій відмовився, що підтверджується матеріалами справи.
Доводи ОСОБА_1 , які зафіксовані на відеозаписі (диск №3, 01:15) про те, що прилад працював неналежним чином, а також про неможливість належним чином здійснити видих у зв`язку зі станом здоров`я, суд оцінює критично, оскільки у разі виникнення сумнівів щодо результатів огляду або неможливості його проходження на місці закон передбачає альтернативний спосіб перевірки — огляд у медичному закладі, від проходження якого водій відмовився.
Таким чином, ОСОБА_1 не скористався можливістю спростувати результат огляду та підтвердити свою позицію шляхом проходження медичного огляду.
Крім того, посилання ОСОБА_1 на те, що йому було замінено технічного засіб, і як було роз`яснено працівниками поліції це було зроблено у зв`язку з тим, що перший пристрій розрядився, не спростовує факту відмови від проходження огляду в закладі охорони здоров`я та не впливає на кваліфікацію дій водія.
За таких обставин суд приходить до висновку, що доводи особи спрямовані на уникнення відповідальності та не спростовують встановленого факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що утворює склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.
Суд вважає, що зібрані докази, отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений способі, тому не викликають сумнівів у їх достовірності та істинності.
Крім того, на думку суду саме порушення ОСОБА_1 вимог п. 13.1 ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.
За таких обставин, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами.
Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст. 40-1, 283,284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Штраф стягнути на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у Житомирській області;/Житомир обл./21081300; Код отримувача: 37976485 ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача: 899998; Рахунок отримувача: UА368999980313060149000006001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300 ; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави, в особі ДСА України, в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп. Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; Код за ЄДРПОУ: 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Роз`яснити особі, щодо якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходженням його майна в порядку, встановленому законом 
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується: подвійний розмір штрафу , визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. 
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня її винесення.

Cуддя В. Є. Аксьонов