Справа № 193/101/26
Провадження № 2/197/426/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2026 року с-ще Широке

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Панчука М.В.,
за участі секретаря судового засідання Гетьманенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Широке позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:
представник ТОВ "Бізнес позика" звернувся до Софіївського районного суду Дніпропетровської області з позовом доОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 530007-КС-001 від 17.03.2025 в розмірі 75377,01 грн, а також понесених судових витрат. Позов мотивовано тим, що 17.03.2025 між ТОВ "Бізнес позика" та ОСОБА_1 укладено Договір № 530007-КС-001 про надання кредиту. ТОВ "Бізнес позика" відправило  ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір № 530007-КС-001 про надання кредиту. 17 березня 2025 року ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 530007-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою. ТОВ "Бізнес позика" свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 31000 грн, шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 . До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 5300007- КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти. Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором №530007-КС-001 на загальну суму 16713,14 грн. Зважаючи на ті обставини, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у останнього станом на 07.01.2026 утворилась заборгованість за Договором № 530007-КС-001 про надання кредиту в розмірі 75377,01 грн, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту – 22924,50 грн; суми прострочених платежів по процентах –32921 грн; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦПКУ - 15041,51 грн; суми прострочених платежів за комісією – 4490 грн.
Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 26.02.2026 дану цивільну справу було направлено до Широківського районного суду Дніпропетровської області за територіальною підсудністю.
Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 26.03.2026 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися. В позовній заяві було заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. У разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. 24 березня 2026 року на адресу суду від відповідачки надійшла заява про не можливість бути присутньою у судовому засіданні, зважаючи на складне матеріальне становище, при визначені розміру боргу просить суд не нараховувати відсотки та штрафні санкції (а.с. 125).
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 17 березня 2025 року ТОВ "Бізнес позика" та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 530007-КС-001. Згідно з умовами договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 31000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та правилами надання споживчих кредитів. Дата видачі кредиту - 17.03.2025. Дата повернення кредиту - 01.09.2025. Строк кредиту 24 тижнів. Стандартна процента ставка в день 1%, фіксована. Комісія за надання кредиту 6200 грн. Денна процентна ставка 0,87 %. Вказаний договір укладений в електронній формі та підписаний одноразовим ідентифікатором UA-9792 (а.с.25-35). 
Також у матеріалах справи наявний паспорт споживчого кредиту, у якому містяться основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інша інформація по кредиту (а.с.21-24). 
Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості та згідно довідки про стан заборгованості за кредитним договором № 530007-КС-001 від 17.03.2025, станом на 08.01.2026 заборгованість ОСОБА_1 становить 75377,01 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту – 22924,50 грн; заборгованість по відсотках –32921 грн; заборгованість по штрафам (по відсотках відповідно до ст. 625 ЦПКУ) - 15041,51 грн; заборгованість за комісією – 4490 грн. Відповідачка користувалася кредитними коштами, частково сплачувала кредит та проценти за користування кредитом (а.с. 46-49). 
Як вбачається з відповіді АТ КБ "ПриватБанк" № 20.1.0.0.0/7-260402/690007-БТ від 08.04.2026, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 , також згідно виписки про рух коштів за період 17.03.2025 по 01.09.2025, 17 березня 2025 року на карту було зараховано грошові кошти в сумі 31000 грн (а.с. 127-134).
Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Так, відповідно до п. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
У частині першій статті 509 ЦК України зазначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 зроблено висновок, що "припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання".
При вирішенні спору судом враховується, що відповідачка отримала кредитні кошти, була повідомлена про умови, правила та відсотки банку, однак належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, що створило заборгованість.
Разом з тим, щодо стягнення заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦПКУ суд зазначає наступне.
Пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Вказана норма діє на час виникнення спору, а відтак, у стягненні з відповідачки заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦПК України слід відмовити.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 60335,50 грн, з яких 22924,50 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 32921 грн - сума заборгованості за відсотками; 4490 грн - сума заборгованості за комісією, а в іншій частині щодо стягнення заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦПК України в розмірі 15041,51 грн - відмовити.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з платіжної інструкції № 1492 від 21.01.2026 (а.с. 1), позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір в розмірі 2662,40 грн. Виходячи з вищенаведеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 60335,50/75377,01*2662,40 = 2131,12 грн.
Керуючись ст.ст. 89, 141, 247, 263-265, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 6, 509, 512, 526, 536, 625, 626, 629, 638, 1050, 1054 ЦК України, суд
вирішив:
позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" (місцезнаходження: місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, ЄДРПОУ 41084239) до  ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП:НОМЕР_2 )про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" заборгованість за кредитним договором № 530007-КС-001 від 17 березня 2025 року у розмірі 60335 (шістдесят тисяч триста тридцять п`ять) гривень 50 копійок.
В іншій частині - відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" сплачений судовий збір у розмірі 2131 (дві тисячі сто тридцять одна) гривня 12 копійок.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складення повного судового рішення – 22.04.2026.

Суддя М.В. Панчук