печерський районний суд міста києва
Справа № 757/42266/25-а 
Категорія 129
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Ільєвої Т.Г.,
при секретарі Романенко Д.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління (інспекції) Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, - 

В С Т А Н О В И В :

29.08.2026 до Печерського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 , згідно вимог якої позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову серії 2КІ № 0004746302 від 22 серпня 2025 року, винесену Управлінням (інспекцією) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Свої вимоги мотивує тим, що 22 серпня 2025 року інспектор з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради Купчик Максим Олександрович на вулиці Велика Васильківський, 103 в режимі фото/відеозйомки зафіксував, на його думку, порушення правил зупинки, стоянки, паркування передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП) транспортним засобом Ford Escape, державний номерний знак НОМЕР_1 .
Проте, вказану постанову позивач вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на те що правила дорожнього руху не порушував, а дії відповідача при її винесенні є незаконними, так як автомобіль був припаркований на території Державного підприємства «Національний палац мистецтв «Україна» (далі - НПМ «Україна») у спеціально відведеному місці для стоянки транспортних засобів відвідувачів культурно- мистецького закладу.
Ухвалою судді від 11.09.2025 позовну заяву прийнято до провадження та визначено справу розглядати за правилами спрощеного провадження.
15.10.2025 до суду надійшов відзив Управління (Інспекція) з паркування департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на позов в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог, вказуючи на те, що твердження позивача не відповідають дійсності, а інспектор з паркування реалізував свої повноваження по забезпеченню безпеки дорожнього руху.
27.11.2025 до суду надійшла відповідь представника позивача на відзив, в якому останній просив задовольнити позовні вимоги, вказуючи на безпідставність доводів викладених у відзиві.
01.12.2025 до суду надійшли заперечення представника позивача на відповідь на відзив.
04.12.2025 до суду надійшли додаткові пояснення представника позивача.
30.12.2025 до суду надійшли додаткові пояснення Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради у справі.
Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без фіксації технічними засобами, вимоги підтримав та просив задовольнити. Одночасно просив застосувати строки позовної давності 
Представник відповідача подав до суду заяву про проведення розгляду без фіксації технічними засобами, проти задоволення позовних вимог заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті адміністративного позову за наявними матеріалами.
Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Згідно статті 14 Закону України від «Про дорожній рух»,учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону №3353-XII встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України).
Відповідно до пункту 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з пунктом 1.5 ПДР України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.
Судовим розглядом встановлено, що 22 серпня 2025 року інспектор з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради Купчик Максим Олександрович на вулиці Велика Васильківський, 103 в режимі фото/відеозйомки зафіксував, на його думку, порушення, а саме транспортний засіб Ford Escape, державний номерний знак НОМЕР_1 , поставлений на стоянку, створює перешкоди для руху пішоходів, чим порушено п. 15.10 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП).
Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії, 2КІ № 0004746302, на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.
Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП, передбачена відповідальність, серед іншого, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Як роз`яснено у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14, зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Так, суб`єктом правопорушення в цій статті в разі вчинення передбачених частинами першою-третьою цієї статті правопорушень, зокрема у виді порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. 
Відповідно до частини 1 статті 14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів.
Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.
За приписами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до абзацу 2 статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).
Згідно з статтею 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.
Відповідно до абзацу 5 статті 279-1 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності
Згідно з статтею 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.
Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.
На підставі поданого фотознімка «Знімок екрана 2025-10-14 085205_Палац Україна.рпд» та «Знімок екрана 2025-09-11 091741_Палац.рпд» вбачається, що транспортний засіб Позивача був розміщений без створення будь-яких перешкод пішохідному руху. Між припаркованим автомобілем та проїзною частиною розташований окремий тротуар, який виконує функцію пішохідної зони та фізично відокремлює автомобіль від місця, призначеного для руху транспортних засобів. З фото видно, що цей тротуар має ширину, яка перевищує три метри, що виключає можливість створення перешкод як для пішоходів, так і для осіб з інвалідністю, що користуються засобами пересування.
Також між автомобілем позивача та головним входом до будівлі також наявна суттєва відстань, яка забезпечує вільний, безперешкодний доступ відвідувачів до входу. На фото видно, що між транспортним засобом і входом розташована широка пішохідна зона, яка не перекрита жодним елементом автомобіля.
Таким чином, аналіз наданого фотоматеріалу свідчить про те, що: автомобіль розміщено в межах офіційно визначеного та розміченого місця для паркування, відстань між автомобілем і проїзною частиною є більш ніж достатньою та забезпечена окремим тротуаром; доступ до головного входу будівлі залишається вільним та незаблокованим, жодних об`єктивних ознак створення перешкод пішоходам чи особам з інвалідністю не встановлено.
Наряду з вказаним, суд приймає до уваги доводи сторони позивача, щодо того, що Схеми розташування дорожніх знаків по вул. В. Васильківська (додаток до відзиву «схема вул. В. Васильківська_ від вул. Є. Коновальця до вул. Німецька.ргїї») була фактично створена після дати накладення адміністративного стягнення. Це свідчить про те, що зазначена схема не могла відображати реальний стан організації дорожнього руху на момент вчинення інкримінованого правопорушення, а була виготовлена постфактум, що ставить під сумнів її доказове значення, автентичність та допустимість як належного доказу у справі у розумінні ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАСУ).
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Зазначені принципи випливають із положень ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положень статті 72 КАСУ, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно до положень частини першої статті 77 КАСУ, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Так, всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України, відповідачем не доведено та не підтверджено належними й допустимими доказами факт вчинення позивачем будь-якого правопорушення. 
За таких обставин, надані відповідачем документи не можуть вважатися достовірним підтвердженням наявності складу адміністративного правопорушення у діях позивача. Відповідач, на якого покладено обов`язок доведення правомірності своїх рішень та дій, такого обов`язку не виконав.
Таким чином, з боку позивача відсутні будь-які ознаки правопорушення, а застосоване стягнення є неправомірним. У зв`язку з цим постанова про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню як необґрунтована та незаконна.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Зважаючи на викладене, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з підстав недоведеності суб`єктом владних повноважень факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП та закриттю провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності.
Керуючись ст. ст. 2, 8-9, 69, 71, 77, 162, 243-246, 250 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов  ОСОБА_1 до Управління (інспекції) Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі - задовольнити
Визнати протиправною та скасувати постанову серії 2КІ № 0004746302 від 22 серпня 2025 року, винесену Управлінням (інспекцією) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через районний суд (а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Київського апеляційного адміністративного суду) протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складено та підписано 31.03.2026.

Суддя Тетяна ІЛЬЄВА