2-а/134/3/2026 
Справа № 296/14557/25
Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України
18 лютого 2025 року    Крижопільський районний суд           Вінницької області

в складі: головуючого – судді: Лабая О.В.
за участю секретаря: Трачук С.В.
представника позивача: Хоменком С.О.
представника позивача Ковальського Є.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в селищі Крижопіль, Вінницької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серія ДП18 № 752954 від 14 грудня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності,
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Корольовського районного суду Житомирської області від 12 січня 2026 року адміністративну справу № 296/14557/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серія ДП18 № 752954 від 14 грудня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі передана за підсудністю до Крижопільського районного суду Вінницької області.
10 лютого 2026 року до Крижопільського районного суду Вінницької області надійшли матеріали адміністративної справи № 296/14557/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серія ДП18 № 752954 від 14 грудня 2023 року якою його притягнено до адміністративної відповідальності передбаченої ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн.
В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 14 грудня 2023 року на 184 км автодороги М-21 «Житомир-Виступовичі-Могилів-Подільський» поблизу с. Зарічани, Житомирського району, ОСОБА_1 керував автомобілем «Renault Master» державний номерний знак НОМЕР_1 , та, у порушення п.п.12.1, 13.1 ПДР не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, не вибрав безпечної швидкості руху у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Land Rover» державний номерний знак НОМЕР_2 , який по інерції здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Transporter» державний номерний знак НОМЕР_3 /
Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху ДП18 № 752954 від 14 грудня 2023 року складеної поліцейським взводу № 2 роти 1Б УПП в Житомирській області ДПП старшим сержантом поліції до нього застосовано адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 3 400 грн. за порушення Правил дорожнього руху п.2.1 за те, що нібито, він будучи учасником ДТП, керуючи транспортним засобом без посвідчення водія тобто не мав права керувати транспортним засобом.
Вважає, що винесена постанова не відповідає фактичним обставинам, оскільки на момент дорожньо -транспорної пригоди позивач мав діюче посвідчення водія НОМЕР_4 , яке було видане останньому 29.06.2016 року та дійсне до 29.06.20246 року, у зв`язку з цим, підстав притягувати ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 126 КУпАП на момент вчинення ДТП у працівників поліції не було. Крім того у позивача на момент ДТП фактично було наявне з собою посвідчення водія, а також на телефоні позивача був встановлений мобільний застосунок «ДІЯ», в якому також було наявне посвідчення водія та містилась інформація відносно ОСОБА_1 . У момент вручення постанови позивач перебував у стані шоку, спричиненому безпосередньо дорожньо-транспортною пригодою: мав явні ознаки нервового потрясіння, дезорієнтацію та знижену здатність до адекватного сприйняття інформації, Через вказаний стан позивач не мав можливості повністю ознайомитись зі змістом документа, усвідомити правові наслідки його підписання та скористатися правом на оскарження. Внаслідок цього підпису на постанові було поставлено під впливом емоційного та фізичного потрясіння, а не вільною та усвідомленою волею. За таких обставин просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити.
Ухвалою суду від 09 лютого 2026 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи з викликом сторін.
11 лютого 2026 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду із підстав істотного пропущення процесуального строку оскарження постанови, оскільки позивач фактично отримав постанову 14.12.2024 року, та 26.12.2023 року позивачем – ОСОБА_1 було добровільно сплаченому штраф у сумі 3400,00 грн., що свідчить не лише про отримання постанови, а й про усвідомлення її змісту, правових наслідків та фактичне прийняття рішення суб`єкта владних повноважень.
12 лютого 2026 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який в обґрунтування заперечень проти позовних вимог покликається на, те, що під час оформлення матеріалів ДТП за участі позивача та перевірки документів було встановлено, що  ОСОБА_1 не має права керувати транспортним засобом, оскільки відповідно до постанови Крижопільського районного суду Вінницької області від 28 квітня 2020 року у справі № 134/263/20 за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП позивача було позбавлено права керування транспортним засобом строком на один рік. Відповідно з даними ІПНП «АРМОР» (вкладка «Посвідчення водія») посвідчення водія серія НОМЕР_5 від 29.06.2016 підлягає вилученню, таким чином позивач на момент вчинення правопорушення позивач об`єктивно не мав права керування транспортним засобом. Поліцейський, встановивши факт порушення п. 21. «а» Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП, діяв у межах наданих законом повноважень та у спосіб, визначений законом. Позивачу було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що підтверджується, його особистим підписом у графі 8 постанови. Жодних заперечень, клопотань чи пояснень на місці події він не заявляв. Постанову було оголошено, порядок та строки її оскарження і сплати штрафу роз`яснено, другий примірник вручено позивачу, що підтверджується його підписом у графі 9.
Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити, вказав, що позивач після вчиненого ДТП не пам`ятає чи підписував оскаржувану постанову, заперечує щодо сплати штрафу та має посвідчення водія, яке ніким не вилучалося.
Представник відповідача в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 752954 від 14.12.2023, що була винесена поліцейським взводу № 2 роти 1Б УПП в Житомирській області ДПП старшим сержантом поліції, позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.126 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн. Як зазначено в постанові, позивач, 14.12.2023 о 7 год. 56 хв. А/Д М-21 «Житомир-Виступовичі-Могилів-Подільський» на 184 км водій ОСОБА_1 будучи учасником ДТП, керуючи Т/З, без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким Т/З, чим порушив вимоги п 2.1. а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. У п. 8 зазначеної постанови в графі права за статтею 268 КупАП та строк оскарження за статтею 289 КупАП мені роз`яснено проставлено підпис та в п. 9 копію постанови мною отримано заначено підпис.
Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 13 березня 2024 року у справі ; 278/6398/23 ОСОБА_1 визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу розміром50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить850 (вісімсот п`ятдесят) грн
Згідно зі ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Оцінка доказів має здійснюватися за внутрішнім переконаннями відповідної посадової особи, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Положеннями ч.ч.1, 2 ст.222 КУпАП встановлено, що адміністративні справи щодо порушень правил дорожнього руху, передбачені, зокрема, частиною першою, другою і четвертою статті 126 КУпАП, розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до ст.53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
Згідно з підпунктом а) пункту 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі Правила дорожнього руху), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до положень п.п.1.3, 1.9 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідальність за ч.2 ст.126 КУпАП передбачена за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Постановою Крижопільського районного суду Вінницької області від 28 квітня 2020 року (справа № 134/263/20), що набрало законної сили 01.07.2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за ст. 130ч.1 КУпАП.
Пунктом 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340, що особа допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.
Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.
Пунктом 16. Положення, визначено, що посвідчення водія видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, установленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити у територіальному сервісному центрі МВС.
20 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 (в редакції чинній на момент винесення постанови Крижопільського районного суду Вінницької області від 28 квітня 2020 року та закінченням терміну права керування транспортними засобом), передбачено, рішення суду про позбавлення права на керування транспортними засобами протягом трьох робочих днів з моменту його отримання/винесення надсилається посадовою особою Національної поліції до територіального сервісного центру МВС за місцем проживання особи, зазначеним у цьому рішенні.
Абзацом 4 п. 20 вищезазначеної постанови визначено особам, позбавленим права на керування транспортними засобами за керування такими засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, посвідчення водія повертається після обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту.
Відтак, системний аналіз вищевказаних норм Порядку №340 свідчить про те, що в разі позбавлення права керування транспортним засобом на підставі рішення суд особа зобов`язана вчини дії щодо обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів, наявність посвідчення водія у притягнутої особи до адміністративної відповідальності у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не є підтвердженням права керування транспортними засобом.
Відомості у оскаржуваній постанові про наявне посвідчення воді серія НОМЕР_4 із датою видачі 29.06.2016 року відсутні.
Посилання позивача, що позивачу не було видано копії постанови, останній не мав можливості повністю ознайомитись зі змістом документа, усвідомити правові наслідки його підписання та скористатися правом на оскарження спростовується наданою копією постанови серії ДП18 № 752954 від 14.12.2023 у п. 8 в графі права за статтею 268 КупАП та строк оскарження за статтею 289 КупАП мені роз`яснено проставлено підпис та в п. 9 копію постанови мною отримано також заначено підпис.
Відповідно до статті 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Оскаржувана постанова серія ДП18 № 752954 від 14 грудня 2023 року відповідає всім передбаченим вищевказаною статтею вимогам.
Оцінюючи встановлене, суд дійшов висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 статті 126 КпАП, яке доведено належними та допустимими доказами. Відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає.
Відповідно до п.1 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
Враховуючи, що суд прийшов до висновку, щодо безпідставності задоволення позовних вимог, заява відповідача про залишення позовної заяви без розгляду із підстав пропущення строку на скарження постанова серія ДП18 № 752954 від 14 грудня 2023 року задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 122, 222, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 9, 72, 77, 78, 90, 194, 241-246, 250-251, 286 КАС України, суд -
УХВАЛИВ:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серія ДП18 № 752954 від 14 грудня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 3 400 грн - відмовити.
На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Сьомого апеляційного адміністративного суду (м. Вінниця) протягом 10 днів з дня його проголошення.
Суддя: