Справа № 931/994/25
Провадження № 2/931/101/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

03 березня 2026 року селище Локачі

Локачинський районний суд Волинської області
у складі: головуючого - судді Кідиби Т.О., 
за участю: секретаря судового засідання - Гупалик А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Локачах в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова Нова" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

в с т а н о в и в:

31.12.2025 року позивач через систему "Електронний суд" звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 16.04.2025 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання грошових коштів у кредит № 7839720425.
Вказує, що договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Зазначає, що за умовами договору позикодавець зобов`язався надати позичальнику позику у розмірі 10000 гривень шляхом перерахунку на поточний рахунок відповідача на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник - повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково, сплатити проценти за користування позикою.
Стверджує, що позикодавець свої зобов`язання відповідно до умов договору позики виконав в повному обсязі та надав відповідачці грошові кошти у розмірі 10000 грн, однак ОСОБА_1 свої зобов`язання за умовами договору позики належним чином не виконала, суму позики не повернула, проценти за користування грошовими коштами не сплатила, внаслідок чого станом на день подання позовної заяви заборгованість відповідачки перед позивачем складає 25 177,00 грн, з яких: 10000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 15 177,00 грн - заборгованість за процентами.
Враховуючи вищенаведене, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Крім того, у позовній заяві позивач зазначає, що витрати на правничу допомогу, які позивач очікує понести у справі, становлять 5000 грн та повідомляє, що після ухвалення рішення позивач подасть до суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі про відшкодування вказаних витрат з підтвердженням їх розміру. 
Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 06.01.2026 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та за клопотанням представника позивача витребувано в AT КБ «Приватбанк» інформацію, а саме: чи належить (належала раніше) платіжна картка за номером НОМЕР_1 - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; відомості про повний номер карти НОМЕР_1 , на яку було здійснено зарахування переказу через систему інтернет-еквайрингу EasyPay від 16.04.2025 р. у розмірі 10 000,00 грн. (ID операції: 1591482249; призначення платежу: «кредитні кошти від ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" Поповнення картки НОМЕР_3 , НОМЕР_4 »); інформацію про рух коштів (виписку) по картковому рахунку № НОМЕР_1 за період з 16.04.2025 р. по 16.05.2025 р.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідачка у судове засідання не прибула повторно, хоча була своєчасно та належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи за її зареєстрованим місцем проживання, відповідно до ст. 128 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомила, будь яких клопотань, заяв, відзиву на позов від неї не надійшло.
Відповідно до положень ст. 223 ЦПК України суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності учасників справи.
Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладеного між сторонами договору.
Судом встановлено, що 16.04.2025 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 був укладений договір надання грошових коштів у кредит № 7839720425, що підписаний останньою електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 4653 (а.с. 9-20).
Відповідно до рішення № 05-09/2025 від 05.09.2025 року єдиного учасника ТОВ "Іннова Фінанс" внесено зміни до статуту товариства, шляхом затвердження нового статуту, змінено назву товариства з "Іннова Фінанс" на "Іннова-Нова", адресу на 07301, Київська обл., Вишгородський район, м. Вишгород, вул. Михайла Грушевського, буд. 6, кв.42 (а.с.40).
Положеннями п. 2.1 договору встановлено, що укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через веб-сайт. Ідентифікація позичальника здійснюється при вході позичальника в особистий кабінет, в порядку передбаченому договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», у тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Позичальника, вказаний позичальником при вході та/або протягом періоду обслуговування в Товаристві.
У п.п. 2.3, 2.5 договору визначені основні умови кредитування, а саме: сума кредиту (загальний розмір) складає 10 000 грн; тип кредиту - кредит; строк кредиту (строк дії договору) - 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.
Згідно з п. 2.6.1 договору стандартна процентна ставка в день застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5 цього договору (360 днів), та становить: - 1 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього договору, в цей період можливе використання позичальником права користування кредитом за зниженою процентною ставкою; - 0,87 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період, починаючи з 181 календарного дня з дати укладення договору і до закінчення строку дії цього договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. Знижена процентна ставка становить 0,7 % в день та застосовується за умов, передбачених п.2.6.2 договору.
Відповідно до п.п. 2.9, 2.9.1, 2.10, 2.10.1 договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом - 3195,29%. Орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом - 45160 грн.
Положеннями п. 3.1, п. 3.2 договору передбачено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки НОМЕР_5 . Дата надання кредиту - 16.04.2025 року або наступний за ним календарний день.
Відповідно до п. 4.1 договору проценти, що нараховуються за цим договором, є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».
Згідно з п. 6.1 договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться відповідно до Графіка платежів, крім випадку, визначеного в п.6.3 Договору.
Зі змістом п. 6.4 договору у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів за користування кредитом, щонайменше на один календарний місяць, Товариство має право вимагати повернення кредиту (у тому числі і всіх платежів, передбачених цим Договором), строк виплати якого ще не настав, у повному обсязі.
У п. 7.6 договору зазначено, що нарахування процентів за користування кредитом в ІКС Товариства відбувається щоденно, починаючи з першого дня надання кредиту до останнього дня надання коштів в кредит за цим договором.
З інформації АТ КБ «ПриватБанк» від 14.01.2026 року, наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів, до якої долучено виписку по рахунку, вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в АТ КБ «ПриватБанк» емітовано картку НОМЕР_6 , на яку 16.04.2025 року надійшли кошти в сумі 10000 грн (а.с. 76-79).
З розрахунку позивача вбачається, що станом на 23.12.2025 року заборгованість ОСОБА_1 за договором № 7839720425 від 16.04.2025 року, з врахуванням сплачених сум, становить 25 177 грн, з яких: 10000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 15 177 грн - заборгованість за процентами (а.с. 52-57).
За правилами ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Вимогами ст. 639 ЦК України визначено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Положеннями ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» унормовано, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Правилами ч. 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» закріплено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
За змістом ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Правилами ч. 1 ст. 1054 ЦК України унормовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що закріплено вимогами ст. 611 ЦК України визначає.
За змістом ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що визначено положеннями ст. 599 ЦК України.
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості.
Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст.530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У справі, яка розглядається, договір надання грошових коштів у кредит № 7839720425 від 16.04.2025 року укладено сторонами в електронному вигляді та підписано відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідачка не надала жодного належного і допустимого доказу для спростування факту укладення спірного кредитного договору в електронному виді та накладення на нього будь якого іншого підпису.
При цьому, відповідно частини першої статті 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.
Факт надання кредитних коштів кредитодавцем в сумі 10000 грн відповідачці знайшов своє підтвердження у матеріалах справи, зокрема, у виписці по рахунку, наданій АТ КБ «Приватбанк». Відповідачкою також частково було сплачено кошти за вищевказаним договором в розмірі 10 080 грн, що не заперечується нею, та підтверджує факт укладення договору між сторонами та отримання коштів.
Щодо процентів за користування кредитними коштами, то сторонами в договорі (п. 2.6.1, п.2.6.2 договору) погоджено їх розмір та нарахування саме за користування кредитними коштами.
Відповідачка була належним чином проінформована про умови укладеного договору, враховуючи підписання нею, крім договору про надання грошових коштів у кредит, ще й графіка платежів до договору (а.с.20 на звороті -21).
Доказів виконання умов кредитного договору та повернення коштів в повній мірі відповідачка не надала.
Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, нараховані в межах строку кредитування проценти в повному обсязі не сплачені, кредитодавець вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та сплати нарахованих процентів.
Поданий позивачем розрахунок відповідає умовам укладеного між сторонами договору.
Таким чином, суд, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що ТОВ "Іннова-Нова" є належним позивачем у справі, укладений між ТОВ "Іннова Фінанс" та адвокатом Андрущенко М.В. (який підписав позовну заяву) договір про надання правничої допомоги № 06-05/2025 від 06.05.2025 року є дійсним, а відтак позов в частині стягнення тіла кредиту - 10 000 грн та відсотків - 15177 грн, на загальну суму 25 177 грн, за договором надання грошових коштів у кредит № 7839720425 від 16.04.2025 року підлягає задоволенню повністю.
Згідно зі ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки позов підлягає до задоволення повністю, тому судові витрати, понесені позивачем зі сплати судового збору слід стягнути з відповідачки на користь позивача, в розмірі 2422 грн 40 коп.
Керуючись ст.ст. 10-13, 81, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274, 280, 282-284, 289 ЦПК України, ст.ст. 1, 3, 509, 512, 514, 516, 526, 530, 610, 625, 626, 629, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію", суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова Нова", адреса: м. Київ, вул. Верхній Вал, 10, поверх 2, офіс 5, код ЄДРПОУ 44127243, заборгованість за договором надання грошових коштів у кредит № 7839720425 від 16.04.2025 року у розмірі 25 177 (двадцять п`ять тисяч сто сімдесят сім) грн 00 коп., що складається з основного боргу в сумі 10000,00 грн, процентів в сумі 15 177,00 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Локачинського районного суду Т. О. Кідиба