Справа № 584/1550/25
Провадження № 2/584/249/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
Іменем України

18.03.2026 Путивльський районний суд Сумської області
у складі: головуючого - судді Данік Я.І.,
за участі: секретаря – Кравченко А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Путивль в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з указаним позовом, який обґрунтовує тим, що 18 червня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем укладено кредитний договір №4332380, у вигляді електронного документу із застосуванням електронного підпису, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, за умовами якого позивач надав йому кредит у розмірі 7300 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, але всупереч укладеному договору відповідач порушував строки погашення кредиту та процентів, в зв`язку з чим станом на 9 грудня 2025 року має заборгованість в розмірі 24072 грн. 79 коп., у т.ч.: 7300 грн. – заборгованості за кредитом, 16644 грн. - заборгованості за відсотками, 116 грн. 80 коп. – інфляційні збитки, 11 грн. 99 коп. – нараховані 3% річних.
4 лютого 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №04-02-02/2022 про відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №4332380 від 18 червня 2021 року.
Крім того, 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір факторингу №10-01/2023 про відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №4332380 від 18 червня 2021 року.
Посилаючись на вказане, позивач просить стягнути з відповідача борг у розмірі 24072 грн. 79 коп. та понесені судові витрати.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, при подачі позову клопотав про розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, в силу ч.7 ст.128, ч.4 ст.130 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце судового засідання (а.с.104,106,107). 
Враховуючи зазначене, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в ній доказів.
Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Як встановлено судом, 18 червня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №4332380, за умовами якого банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 7300 грн., на строк 30 днів, зі сплатою відсотків у розмірі 1,90% в день (а.с.7-11,13-15).
Відповідач прострочив виконання свого зобов`язання, оскільки порушив строки повернення кредиту та сплати нарахованих процентів, внаслідок чого станом на 9 грудня 2025 року має заборгованість в розмірі 24072 грн. 79 коп., у т.ч.: 7300 грн. – заборгованості за кредитом, 16644 грн. - заборгованості за відсотками, 116 грн. 80 коп. – інфляційні збитки, 11 грн. 99 коп. – нараховані 3% річних, що підтверджується розрахунками заборгованості (а.с.25-31). 
4 лютого 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №04-02-02/2022 про відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №4332380 від 18 червня 2021 року, що підтверджується копією реєстру боржників від 4 лютого 2022 року (а.с.32-36,44-47)
Крім того, 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір факторингу №10-01/2023 про відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №4332380 від 18 червня 2021 року, що підтверджується копією реєстру боржників від 10 січня 2023 року (а.с.48-53,63-66).
Як вбачається з довідки АТ КБ «Приват Банк» від 5 січня 2026 року №20.1.0.0.0/7-260105/55435-БТ на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в банку емітовано платіжну банківську картку № НОМЕР_2 , на яку 18 червня 2021 року було зараховано кошти у розмірі 7300 грн. (а.с.108-109).
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України.
Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що спірний договір укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»
Згідно з ч.1 ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Водночас у стягненні з відповідача інфляційних збитків та 3% річних необхідно відмовити, оскільки така вимога не підлягає задоволенню, враховуючи положення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
На момент виникнення спірних правовідносин є чинними положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України.
Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі № 183/7850/22.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок  передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, вимога про стягнення інфляційних збитків та 3% річних у розмірі 128 грн. 79 коп. задоволенню не підлягає, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 23944 грн. (24072,79 – 128,79 = 23944). 
У зв`язку із частковим задоволенням позову, відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 2409 грн. 44 коп. витрат по сплаті судового збору при подачі позову, пропорційно розміру задоволених вимог ((23944х2422,40)/ 24072,79 =2409,44) та 12930 грн. 45 коп. витрат на правову допомогу, пропорційно розміру задоволених вимог ((23944х13000)/ 24072,79 =12930,45)
На підставі ст.ст.526-527, 610, 611, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.142, 259, 263-265, 274-279, 280-284 ЦПК України, суд
вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (01133, м.Київ, вул.Мечнікова, будинок 3, офіс 306, код ЄДРПОУ 44276926) 23944 грн. (двадцять три тисячі дев`ятсот сорок чотири гривні) заборгованості по кредитному договору №4332380 від 18 червня 2021 року
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (01133, м.Київ, вул.Мечнікова, будинок 3, офіс 306, код ЄДРПОУ 44276926) 2409 грн. 44 коп. (дві тисячі чотириста дев`ять гривень сорок чотири копійки) витрат по сплаті судового збору при подачі позову, а також 12930 грн. 45 коп. (дванадцять тисяч дев`ятсот тридцять гривень сорок п`ять копійок) витрат на правничу допомогу. 
Заочне рішення може бути переглянуто Путивльським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі невручення заочного рішення суду у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд шляхом подачі відповідної заяви протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. 
Рішення суду може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження а

Суддя Я.І.Данік