П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/7065/25 
Головуючий у 1-й інстанції: Гнап Д.Д. 
Суддя-доповідач: Боровицький О. А. 
04 березня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Боровицького О. А. 
суддів: Ватаманюка Р.В.  Курка О. П. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу, 

В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що за відповідачем рахується податковий борг на загальну суму 3639,22 грн, який утворився внаслідок несплати в установлені законодавством строки узгоджених сум податкових зобов`язань по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на підставі податкової декларації про майновий стан і доходи №11410 від 17.12.2019, по військовому збору, на підставі податкової декларації про майновий стан і доходи №11410 від 17.12.2019.
Наявний борг підтверджується: розрахунком суми позовних вимог; податковою вимогою форми "Ф" від 25 лютого 2020 року №1186-56. Оскільки податковий борг відповідачем добровільно не сплачено, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Згідно з п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.
Відповідно до п.42.3 ст.42 Податкового кодексу України якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.
При цьому грошове зобов`язання визначені зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями відповідачем сплачені не були та не були оскаржені в судовому чи адміністративному порядку.
Відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган фіскальної служби надсилає йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення.
25.02.2020 року була сформована податкова вимога форми “Ф” №1186-56 на суму 3639,22 грн.
Вказану податкову вимогу було направлено на адресу відповідача, а саме АДРЕСА_1 , однак вона повернулась контролюючому органу без вручення з відміткою “за закінченням строку зберігання”.
Доказів оскарження податкової вимоги чи погашення податкового боргу за визначеними податковими зобов`язаннями відповідач не надав.
Податковий борг відповідача з часу направлення податкової вимоги форми “Ф” №1186-56 на суму 3639,22 року не переривався, податкова заборгованість не погашалась.
Водночас, згідно з відповіддю №1335191 від 30.04.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру за запитом суду, адреса місця реєстрації ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 з 07.09.1999 року. Однак, вищезазначені податкові повідомлення-рішення та податкова вимога податковим органом були направлені за іншою адресою відповідача, а саме АДРЕСА_1 .
Враховуючи вищевикладене, в матеріалах справи відсутні докази направлення податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги на належну адресу місця реєстрації відповідача, а саме а саме АДРЕСА_2 , тому позовні вимоги є передчасними.
При цьому, колегія суддів зазначає, що направлення позивачем податкової вимоги на адресу відмінну від адреси відповідача, навіть за умови, що така адреса міститься в податковій базі даних, не може вказувати на дотримання податковим органом визначеної процедури та створювати підстав для стягнення податкового боргу в судовому порядку в силу приписів ПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, керуючись статтею 315 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою у задоволені адміністративного позову відмовити 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року скасувати.
Прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити. 

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Боровицький О. А.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Ватаманюк Р.В.    Курко О. П.