Справа № 161/6517/26 
Провадження № 2-о/161/296/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2026 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області
у складі:
головуючого судді Гриня О.М.
за участю секретаря судового засідання Жежерун Д.А.
заявника, яка діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_1 ОСОБА_2 
представника неповнолітнього ОСОБА_1 ОСОБА_3 
представника виконавчого комітету
Луцької міської ради Пенської І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку заяву ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 , яка подана в його інтересах адвокатом Коваленко Євгенією Вікторівною, заінтересована особа – ОСОБА_4 та виконавчий комітет Луцької міської ради про видачу обмежувального припису, -
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 звернулася до суду в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 з заявою про видачу обмежувального припису.
Вказану заяву обґрунтовує тим, що її дочка ОСОБА_4 неодноразово чинить домашнє насильство відносно сина ОСОБА_1 , від якого він не мас можливості себе захистити. Через протиправні дії ОСОБА_4 вона змушена звертатися до правоохоронних органів та органів місцевого самоврядування, однак її дії не змінилися. З січня 2026 року та по даний час ОСОБА_4 все частіше погрожує їй та неповнолітньому ОСОБА_1 , виплескує свою агресію, яка супроводжується застосуванням психологічного та фізичного насильства відносно дитини та проявляться у погрозах життю та здоров`ю останнього із застосуванням нецензурної лексики.
Вважає, що агресивність ОСОБА_4 є небезпечною для життя та здоров`я неповнолітнього ОСОБА_1 та проявляється у застосуванні фізичної сили.
Посилаючись на викладене, просить суд видати обмежувальний припис відносно кривдника ОСОБА_4 , яким визначити наступні тимчасові обмеження її прав, а саме: заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_4 наближатися на відстань ближче 300 метрів до місця проживання (перебування), навчання, інших місць частого відвідування постраждалою особою ОСОБА_1 . Обмежувальний припис видати строком на 3 місяці.
Ухвалою судді від 24.03.2026 прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.
В судовому засіданні заявник та її представник подану заяву підтримали та просили задовольнити з наведених у ній підстав.
ОСОБА_2 суду пояснила, що її дочка ОСОБА_4 систематично вчиняє домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно малолітнього ОСОБА_1 у зв`язку з чим, вона постійно викликає поліцію.
Представник виконавчого комітету Луцької міської ради зазначила, що ОСОБА_1 був взятий на облік службою у справах дітей Луцької міської ради як дитина, яка страждає від домашнього насилля з боку матері та зазначила, що органом опіки та піклування було ініційовано питання про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав.
Заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася особисто, що підтверджується розпискою про явку в судове засідання.
Ч.1 ст.350-5 ЦПК України визначено, що неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутності заінтересованої особи.
Дослідивши матеріали справи та надані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке.
В судовому засідання встановлено, що малолітній ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_2 та сином ОСОБА_4 .
Наказом служби у справах дітей Луцької міської ради № 4 від 27.02.2026 малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 влаштовано на тимчасове проживання у сім`ю ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до вирішення питання щодо позбавлення матері дитини батьківських прав.
Вказаний наказ був виданий за заявою ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що матір дитини неналежним чином виконує батьківські обов`язки.
У заяві про видачу обмежувального припису ОСОБА_2 зазначає, що її дочка ОСОБА_4 застосовує психологічне та фізичне насильства відносно дитини, яке проявляться у погрозах життю та здоров`ю останньому із застосуванням нецензурної лексики.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків»;
Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, врегульовано Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Згідно з пунктами 3, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.
Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.
Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).
Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.
У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.
За змістом частини 3 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.
Оцінюючи відносини між матір`ю та сином, наявність ризиків застосування насильства щодо малолітньої дитини, суд виходить з наступного.
Із матеріалів справи вбачається, що 08.02.2026 відносно ОСОБА_4 видано терміновий заборонний припис серія ЕТ № 103565 у зв`язку із вчиненням психологічного, фізичного домашнього насильства відносно матері ОСОБА_2 , а саме словесно ображала, принижувала, нецензурно виражалася, завдавала удари по тілу у присутності малолітньої дитини ОСОБА_1 , який є постраждалою особою. 
18.02.2026 до ОСОБА_4 застосовано терміновий заборонний припис серія ЕТ № 104092 у зв`язку із вчиненням домашнього насильства психологічного характеру відносно матері ОСОБА_2 , а саме словесно ображала, принижувала, погрожувала. Вказані дії вчинила у присутності малолітнього ОСОБА_1 , який є постраждалою особою. 
03.03.2026 відносно ОСОБА_4 видано терміновий заборонний припис серія ЕТ № 104800 у зв`язку із вчиненням психологічного домашнього насильства відносно матері ОСОБА_2 , а саме виражалася нецензурною лайкою, словесно ображала в присутності малолітньої дитини ОСОБА_1 , який є постраждалою особою. 
Крім цього, із повного доступу до ЄДРСР судом встановлено, що постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.12.2024, яка набрала законної сили 03.01.2025, ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП.
Відповідно до постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.02.2026, ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, 2 ст.173-2 КУпАП. Із вказаної постанови вбачається, що 10.02.2026 приблизно о 19 год. 00 хв. ОСОБА_4 за місцем проживання: АДРЕСА_1 , вчинила насильство в сім`ї стосовно своєї матері – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що полягало у висловлюванні на її адресу нецензурними словами, погрозах та штовханні. Таким чином своїми діями завдала шкоди психічному та фізичному здоров`ю потерпілої, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.173-2 КУпАП та 10.02.2026 приблизно о 19 год. 00 хв. ОСОБА_4 за місцем проживання: АДРЕСА_1 , вчинила насильство в сім`ї стосовно своєї малолітньої дитини – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягало погрозах, висловлюванні на його адресу нецензурними словами. Таким чином своїми діями завдала шкоди психічному здоров`ю потерпілого, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст.173-2 КУпАП.
З наведеного, судом встановлено, що ОСОБА_4 неодноразово вчиняла домашнє насильство в присутності малолітнього ОСОБА_1 у зв`язку з чим до неї були застосовані термінові заборонні приписи відносно кривдника, а також вчиняла домашнє насильство відносно сина.
Врахувавши неприязні стосунки, які склалися між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з якою тимчасово проживає онук ОСОБА_1 , оцінивши ризик продовження чи повторного вчинення домашнього насильства щодо дитини або у його присутності, суд дійшов висновку про необхідність застосування обмежувального припису.
Дані обставини, на думку суду, дають підстави вважати, що невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди психічному здоров`ю малолітнього ОСОБА_1 від насильства у сім`ї.
Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд визначає пріоритетним право ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_1 на дієвий, ефективний та невідкладний захист у виниклих випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства, та, оцінивши існуючі ризики, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно заінтересованої особи ОСОБА_4 , шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на неї обов`язків, зокрема, встановлених п. 1, 4, ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а саме:
-заборонити ОСОБА_4 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;
-заборонити ОСОБА_4 наближатися на відстань ближче 300 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 з адресою: АДРЕСА_1 , навчання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .
Щодо інших місць частого відвідування ОСОБА_1 , то така вимога заявника не є конкретизованою та з неї неможливо встановити про які саме місця частого відвідування йде мова та чим зумовлено відвідування таких місць.
Оскільки в судовому порядку до ОСОБА_4 обмежувальний припис застосовується вперше, в матеріалах справи відсутні докази про те, що після звернення заявниці до суду заінтересована особа продовжує вчиняти домашнє насильство, суд дійшов висновку про визначення строку обмежувального припису строком на 2 місяць.
Визначаючи саме такі заходи, а також їх тривалість суд враховує взаємовідносини між матір`ю та дитиною та зокрема, обов`язок матері дитини у майбутньому діяти розсудливо та забезпечити дитині розвиток та виховання у комфортному середовищі.
При цьому, суд наголошує, що визначені заходи є тимчасовими і спрямовані на відновлення стійкого психологічного стану дитини.
Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.
Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.
Керуючись ст.ст. 2, 10, 43, 44, 258-260, 353-354, 350-1, 350-5, 350-6 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву  ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 , яка подана в його інтересах адвокатом Коваленко Євгенією Вікторівною, заінтересована особа – ОСОБА_4 та виконавчий комітет Луцької міської ради про видачу обмежувального припису– задовольнити частково.
Видати обмежувальний припис відносно  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким визначити наступні тимчасові обмеження її прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_1 .
Заборонити  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 :
-перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;
-наближатися на відстань ближче 300 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 з адресою: АДРЕСА_1 , навчання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .
Встановити строк обмежувального припису – 02 (два) місяці.
Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.
Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.
Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Луцької міської ради.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заявник:  ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ).
Заінтересована особа:  ОСОБА_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).
Заінтересована особа: виконавчий комітет Луцької міської ради (вул. Богдана Хмельницького, 19, м. Луцьк, код ЄДРПОУ 04051327).

Повне рішення складено та підписано 26 березня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області          О.М. Гринь