ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року 
м. Київ

справа № 460/8792/24
адміністративне провадження № К/990/4519/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Білак М.В., 
суддів: Желєзного І.В., Мацедонської В.Е., 

розглянувши у порядку письмового провадження справу
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року (головуючий суддя -Кузьмич С.М., судді: Гудим Л.Я., Качмар В.Я.)
у справі № 460/8792/24 
за позовом ОСОБА_1 
до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії-Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» 
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, стягнення моральної шкоди.
I. ПРОЦЕДУРА
1.  ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, у якому просила:
- визнати бездіяльність Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії-Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» незаконною та протиправною;
- стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії-Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» моральну шкоду в сумі 700000,00 грн;
- зобов`язати Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», в особі філії-Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» надати обґрунтовану відповідь на звернення від 05 червня 2024 року у встановлений законодавством строк.
2. Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року позовну заяву та додані до неї документи повернуто позивачу на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з неусуненням недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом. Роз`яснено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
3. Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, позивачка оскаржила її в апеляційному порядку.
4. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296 КАС України, а саме: не додано документа про сплату судового збору та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявленого недоліку.
5. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року про повернення позовної заяви у справі №460/8792/24 повернуто скаржнику на підставі частини другої статті 298 та пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України у зв`язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
6. 05 лютого 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року та ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року у справі № 460/8792/24. Заявник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій, справу направити до суду першої інстанції для відкриття провадження та прийняття справи до розгляду. 
7. Ухвалою Верховного Суду від 21 березня 2025 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою. Відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення судового рішення у справі №460/8792/24.
II. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
8. Суд апеляційної інстанції відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору зазначив, що не надано достатніх доказів, що дають підстави для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги згідно з вимогами частин першої, другої статті 8 Закону України «Про судовий збір».
9. На виконання вимог ухвали про усунення недоліків скаржниця надіслала до суду заяву про звільнення від сплати судового збору. Як на підставу звільнення від сплати судового збору послалась на те, що відповідачем з травня місяця їй не виплачується пенсія. 
10. Надаючи оцінку заявленому клопотанню про звільнення від сплати судового збору, суд апеляційної інстанції зазначив, що обставини, які зазначила позивачка, відповідно до Закону України «Про судовий збір», не є умовою для звільнення від сплати судового збору чи зменшення його розміру, а сама позивачка не надає доказів наявності інших підстав для його звільнення від сплати судового збору, тому суд не вбачає правових підстав для звільнення від сплати судового збору.
11. Водночас, суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що належним чином підтвердження майнового стану скаржниці може бути довідка з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з I по IV квартал 2023 року або довідка з пенсійного органу про нараховану пенсію за 2023 рік.
III. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
12. В обґрунтування касаційної скарги скаржник вказує на порушення порушенням судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення.
13. Скаржниця стверджує, що суд апеляційної інстанції не надав оцінки усім наявним у справі доказам, що підтверджували підстави для звільнення її від сплати судового збору. 
14. Тому висновок суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору є помилковим та порушує її право на доступ до суду.
15. У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін.
16. Відповідно до доводів відповідача у відзиві суд апеляційної інстанції постановив оскаржувану ухвалу з дотриманням норм процесуального права, оскільки документальних чи інших необхідних доказів позивачка суду не пред`явила, а обставини, які зазначила, відповідно до Закону України «Про судовий збір», не слугували передумовою для звільнення її від сплати судового збору чи зменшення його розміру.
17. Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 була подана з порушенням вимог статей 296, 298 КАС України, суд апеляційної інстанції правомірно її повернув.
IV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
18. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за необхідне зазначити таке.
19. Касаційне провадження у справі відкрите з підстави оскарження судового рішення, зазначеного в частині третій статті 328 КАС України, та посилання позивачки на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.
20. У цій справі повертаючи апеляційну скаргу позивачки на підставі частини другої статті 298 КАС України, суд апеляційної інстанції виходив з того, що в установлений судом строк особою, яка подала апеляційну скаргу, недоліки апеляційної скарги не усунуто, а саме судовий збір за подання апеляційної скарги не сплачено. 
21. Так, забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства та гарантується приписами пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України.
22. Право на апеляційне оскарження реалізується у спосіб подання в установленому порядку апеляційної скарги, форма та зміст якої також визначається процесуальним законом.
23. Умовою прийнятності апеляційної скарги до розгляду є її відповідність вимогам щодо форми і змісту, які визначені у статті 296 КАС України, а також дотриманні термінів її подачі, обов`язковому поданні переліку матеріалів, що повинні бути додані до неї, в тому числі і в частині сплати судового збору та, у разі пропуску строку на апеляційне оскарження, подання відповідного клопотання про його поновлення. 
24. Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.
25. Сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.
26. Відповідно до частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, згідно із приписами якої, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
27. Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
28. Колегія суддів зазначає, що залишення апеляційної скарги без руху - це процесуальна дія, яка застосовується судом з метою усунення апелянтом недоліків апеляційної скарги та дотримання порядку її подання.
29. При цьому, в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху суд повинен чітко зазначити недоліки такої скарги та установити спосіб і строк їх усунення.
30. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору в установленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
31. У разі подання апелянтом клопотання про звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати суд повинен надати йому оцінку з урахуванням поданих заявником доказів на його обґрунтування та вирішити шляхом задоволення/відмови із наведенням відповідних підстав.
32. Ухвала суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху не може бути оскаржена окремо у касаційному порядку, оскільки не включена до переліку ухвал, визначеного частиною третьою статті 328 КАС України.
33. Разом з тим суд апеляційної інстанції не повинен тлумачити положення цієї статті у такий спосіб, щоб створювати штучні перешкоди для доступу до правосуддя в адміністративній справі, а також, застосовуючи положення статей 169, 298 КАС України, формально підходити до цих норм, у зв`язку з чим апеляційні скарги безпідставно залишати без руху та повертати їх.
34. Колегія суддів зазначає, що правомірність застосування до апеляційної скарги судом апеляційної інстанції статей 169, 298 КАС України та залишення її без руху перевіряється судом касаційної інстанції під час перегляду ухвали, зокрема, про повернення апеляційної скарги на підставі частини другої статті 298 КАС України.
35. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної чи касаційної скарги на відповідне судове рішення.
36. Ураховуючи, що оскаржувана ухвала про повернення апеляційної скарги постановлена судом апеляційної інстанції за наслідками оцінки усунення позивачем недоліків апеляційної скарги, визначених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, яка не може бути оскаржена окремо, то правова оцінка їй надається Судом під час касаційного перегляду ухвали про повернення апеляційної скарги.
37. Як убачається з матеріалів справи, звертаючись з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 подала заяву про відстрочення сплати судового збору посилаючись на те, що вона чотири місяці не отримувала пенсію. 
38. Ухвалою від 18 листопада 2024 року Восьмий апеляційний адміністративний суд відмовив у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, вказавши, що позивачкою не надано достатніх доказів, що дають підстави для задоволення такого клопотання згідно з вимогами частин першої, другої статті 8 Закону України «Про судовий збір». Апеляційну скаргу залишив без руху із наданням десятиденного строку з моменту отримання цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання документа про сплату судового збору.
39. На виконання вимог цієї ухвали ОСОБА_1 подала до суду апеляційної інстанції заяву про звільнення від сплати судового збору. Як на підставу звільнення від сплати судового збору покликається на те, що відповідачем з травня місяця їй не виплачується пенсія, у зв`язку з чим вона обмежена в отриманні єдиного джерела на існування, оскільки їй необхідно кожен день приймати ліки. Вказує на неможливість надати суду інформацію про суму річного доходу за попередній календарний рік, оскільки в доданому до позовної заяви її зверненні до відповідача містилось прохання надати інформацію щодо суми коштів, які відповідач отримав на її пенсійний рахунок та суму коштів, які відповідач з вказаного рахунку виплатив їй за період з 01 січня 2007 року по 07 травня 2024 року. Однак, відповідь на вказане звернення відповідач не надав, про що вона також зазначала в позовній заяві. Також зазначила, що 26 листопада 2024 року зламала ліву руку, що підтверджується довідкою з травмпункту КНП «ЦМЛ» РМР від 26 листопада 2024 року МТП №428, у зв`язку з чим, потребує ліки на лікування. Звертає увагу, що потрапила в скрутне матеріальне становище, залишена без єдиного джерела існування, а через наявність захворювання потребує щоденного прийому ліків. Тому, немає можливості виконати ухвали суду щодо сплати судового збору. 
40. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, а апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала, оскільки недоліки апеляційної скарги не усунуто в установлений судом строк.
41. Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції, з огляду на таке.
42. Так, за змістом частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
43. Колегія суддів звертає увагу, що в кожному конкретному випадку майновий стан особи визначається індивідуально. При залишенні апеляційної скарги без руху суд, якщо вважає недостатньою надану скаржником інформацію, повинен чітко зазначити, які саме докази та відомості необхідно надати скаржнику для усунення відповідних недоліків, зокрема щодо встановлення рівня його майнового стану, а не обмежуватися загальними фразами. 
44. Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору суд апеляційної інстанції зазначив про ненадання достатніх доказів.
45. Водночас, залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд апеляційної інстанції не вказав, які саме обставини і докази на підтвердження рівня майнового стану мав надати скаржник, враховуючи, що оцінка таким доказам надається саме судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
46. Колегія суддів зазначає, що питання перевірки реальної спроможності заявників сплатити судовий збір набуває особливої актуальності та має детально перевірятися судами у випадку, якщо заявники ставлять питання про звільнення, зменшення та/чи розстрочення/відстрочення сплати судового збору. За наявності таких питань суди повинні вказувати, які конкретно докази заявник має надати на підтвердження факту свого незадовільного майнового стану, у разі якщо наданих доказів недостатньо або вони не є належними.
47. Отже, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви (апеляційної скарги) та спосіб їх усунення (частина друга статті 168 КАС України). 
48. Колегія суддів звертає увагу, що якщо суд повертає позовну заяву або скаргу через неусунення недоліків, але в ухвалі про залишення без руху не зазначив конкретні недоліки, спосіб їх усунення, строк, або вимоги були нечіткими, це є порушенням процесуального права. 
49. За таких обставин, оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги з підстав невиконання вимог ухвали про усунення недоліків, не відповідає нормам процесуального права та підлягає скасуванню.
50. До того ж колегія суддів зазначає, що подаючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, відстрочення сплати судового збору або зменшення розміру останнього, учасник справи вправі очікувати на його задоволення судом, що, очевидно, надавало б їй підстави не сплачувати судовий збір, а отже одночасна відмова у задоволенні клопотання і повернення апеляційної скарги є невиправданими, оскільки у разі відмови у задоволенні клопотання суд у процесуальний спосіб мав надати можливість сплатити судовий збір.
51. Отже, реалізація права на подання клопотання про звільнення від сплати судового збору, відстрочення сплати судового збору або зменшення його розміру не може оцінюватись судом як невиконання вимог ухвали суду про сплату судового збору і мати наслідком повернення апеляційної скарги.
52. Подібну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 19 грудня 2022 року у справі №280/10087/21, 02 квітня 2025 року у справі №160/23834/24.
53. Так, звертаючись до суду апеляційної інстанції із заявою про звільнення від сплати судового збору, ОСОБА_1 мала цілком обґрунтовані очікування щодо результатів його розгляду, що дало б можливість передбачити заходи, що будуть застосовані у конкретних правовідносинах.
54. За правовою позицією Конституційного Суду України, викладеною у Рішенні від 23 січня 2020 року №1-р/2020, верховенство права означає, що органи державної влади не можуть діяти свавільно та зобов`язані дотримуватись правил, які даватимуть можливість передбачити заходи, що будуть застосовані у конкретних правовідносинах. На підставі зазначеного особа може передбачати й планувати свої дії та розраховувати на очікуваний результат.
55. Проте суд апеляційної інстанції у цій справі клопотання відповідача розглянув одночасно з вирішенням питання про повернення апеляційної скарги, чим було порушено принцип юридичної визначеності, тобто право особи у своїх діях розраховувати на розумну та передбачувану стабільність існуючого законодавства та можливість передбачати наслідки застосування норм права (легітимні очікування).
56. Таким чином, суд апеляційної інстанції повинен був ураховувати легітимні очікування ОСОБА_1 щодо розгляду її клопотання, що дало б їй можливість передбачити й планувати свої дії, з огляду на очікуваний результат.
57. Отже, наведені обставини вказують на передчасність висновків апеляційного суду про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року у цій справі.
58. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 травня 2023 року у справі №320/683/22.
59. Зі змісту оскаржуваної ухвали суду про повернення апеляційної скарги вбачається, що суд апеляційної інстанції вказав лише на непред`явлення позивачкою документальних чи інших доказів, відповідно до частини першої статті 77 КАС України. Стосовно обставин на які вказувала позивачка суд зазначив, що такі, відповідно до Закону України «Про судовий збір», не є умовою для звільнення від сплати судового збору чи зменшення його розміру, доказів наявності інших підстав для звільнення від сплати судового збору позивачка не надає, а правових підстав для звільнення від сплати судового збору виходячи з наданих доказів суд не вбачає.
60. Колегія суддів зазначає, що процесуальні норми КАС України покладають на суд обов`язок розглянути заявлені сторонами клопотання та з врахуванням кожного окремого випадку навести мотиви щодо їх задоволення чи відмови у їх задоволенні відповідно до норм чинного законодавства.
61. Водночас посилаючись на відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, апеляційний суд не надав оцінку обставинам наведеним в ньому та доказам, які додані до нього, не навів мотивів з яких дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, а обмежився лише цитуванням частини другої статті 8 Закону № 3674-VI.
62. При цьому зазначив, що належним чином підтвердження майнового стану скаржниці може бути довідка з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з I по IV квартал 2023 року або довідка з пенсійного органу про нараховану пенсію за 2023 рік.
63. У той же час, суд апеляційної інстанції не надав можливості ОСОБА_1 подати вказані довідки, оскільки відмовив у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та повернув апеляційну скаргу.
64. Враховуючи викладене, ухвала суду апеляційної інстанції, яка є предметом перегляду судом касаційної інстанції, не відповідає нормам процесуального права та підлягає скасуванню.
65. Приписами частини першої статті 353 КАС України передбачено, що підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
66. Враховуючи наведене, перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, направивши справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
67. Згідно з ухвалою Верховного Суду від 21 березня 2025 року позивачці відстрочено сплату судового збору за подання касаційної скарги до закінчення касаційного перегляду справи. 
68. З огляду на результат касаційного розгляду, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 345, 353, 359 КАС України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року у справі №460/8792/24 скасувати.

Справу №460/8792/24 направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції - Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
М.В. Білак
І.В. Желєзний 
В.Е. Мацедонська, 
Судді Верховного Суду