Справа № 569/28440/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13 лютого 2026 року Рівненський міський суд
Рівненської області

в особі судді – Ковальова І.М.
при секретарі – Білецькій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Рівненська міська рада про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,-
в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд Рівненської області 29 грудня 2025 року надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа Рівненська міська рада про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В судовому засіданні представник заявниці заяву повністю підтримала, просить суд її задоволити з підстав, викладених у заяві та встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) разом із спадкодавцем ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_1 .

В судове засідання представник заінтересованої особи Рівненської міської ради не з`явилась, однак подала до суду письмові пояснення у яких просила здійснити розгляд справи без участі представника Рівненської міської ради; ознайомившись із доводами та підставами пред`явлення заяви, Рівненська міська рада не заперечує щодо можливості задоволення вимог про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що заявник по справі ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим 24 жовтня 1979 року відділом ЗАГС м.Ровно, з якого вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Ровно, про що зроблено запис за №2831. Батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 13 липня 1983 року відділом загс м.Ровно вбачається, що сестра заявника ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Ровно, про що зроблено запис за №2073. Батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про право власності на житло від 7 березня 2000 року виданого згідно з наказом від 7 березня 2000 року №3 вбачається, що Асоціація «Рівнеагробуд» посвідчує, що квартира, яка знаходиться в АДРЕСА_1 дійсно належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_3 та членам його сім`ї ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Квартира приватизована згідно з законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа квартири становить 27,4 / ж.п. 14,6.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер батько заявника ОСОБА_3 .

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 виданим 02 лютого 2021 року Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) з якого вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що складено відповідний актовий запис №277. Місце смерті: Україна, Рівненська область, місто Острог.

ІНФОРМАЦІЯ_7 померла мати заявника ОСОБА_4 .

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 виданим 26 серпня 2024 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з якого вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що складено відповідний актовий запис №1695. Місце смерті Україна, Рівненська область, Рівненський район, місто Рівне.

З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6 виданого 12 листопада 2024 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що шлюб між чоловіком ОСОБА_5 і дружиною ОСОБА_6 розірвано, про що 12 листопада 2024 року складено відповідний актовий запис № 293. Після державної реєстрації розірвання шлюбу присвоюються прізвищ: їй – ОСОБА_7 .

Як пояснила в судовому засіданні представник заявника, власних дітей сестра заявника ОСОБА_1 не мала.

З дослідженого в судовому засіданні заповіту, складеного 28 січня 2025 року та посвідченого Мурашко Л.О., приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області, зареєстрованого в реєстрі за №248 вбачається, що ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій та їх правові наслідки, діючи добровільно, без будь-якого примусу, фізичного, психічного та морального тиску, на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідає: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла сестра заявника ОСОБА_1 .

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 виданим 08 травня 2025 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з якого вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис №956. Місце смерті Україна, Рівненська область, Рівненський район, місто Рівне.

З дослідженої в судовому засіданні адресної картки АДРЕСА_1 від 25 лютого 2021 року №8413 вбачається, що за вказаною адресою наявна наступна інформація: 1. ОСОБА_6 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата реєстрації 21.10.1999; 2. ОСОБА_4 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_11 , дата реєстрації 28.02.1990; 3. ОСОБА_8 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_12 , дата реєстрації 25.09.2017, дата зняття з реєстрації 3009.2020; 4. ОСОБА_9 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_13 , дата реєстрації 25.09.2017, дата зняття з реєстрації 3009.2020; 5. ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_14 , дата реєстрації 24.01.1996, дата зняття з реєстрації 30.09.2020; 6. ОСОБА_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_15 , дата реєстрації 28.02.1990, дата зняття з реєстрації 23.02.2021.

З дослідженої в судовому засіданні довідки №1 від 05 грудня 2025 року за підписом голови правління ОСББ «КРАЇНА» вбачається, що довідка видана ОСОБА_1 в тому, що він дійсно проживає в АДРЕСА_1 .

З дослідженого в судовому засіданні паспорта громадянина України серії НОМЕР_9 виданого 24 січня 1996 року Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_9 вбачається, що на аркуші 12 наявний запис про місце проживання: місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

З дослідженого в судовому засіданні повідомлення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Мурашко Л.О. від 01 грудня 2025 року №252/01-16 на звернення заявника вбачається, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не було надано нотаріусу підтвердження про вчасне прийняття спадщини (постійна реєстрація місця проживання з спадкодавцем та/або заява про прийняття спадщини, що подається спадкоємцем особисто у встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини) на майно ОСОБА_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , рекомендовано звернулося з позовом до суду для отримання додаткового строку.

Верховний Суд в Постановах від 07 листопада 2018 року у справі №336/709/18-ц (провадження №61-39374св18); від 14 квітня 2021 року у справі №205/2102/19 (провадження №61-872св21), від 15 листопада 2021 року у справі №554/10125/20 (провадження №61-12758св21) неодноразово зазначав, що існування спору про право має бути реальним, а не гіпотетичним.

В Постанові верховного Суду від 03 серпня 2022 року по справі №759/12740/21 (провадження №61-126 св 22), яка є аналогічною щодо підстав та предмету даної справи викладено наступні висновки: 

«Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 

Згідно зі статтею 293 ЦПК України окреме провадження – це вид непозовного в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені такої інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений пі час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду )частина четверта статі 315 ЦПК України).

У пункті 1 постанови Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі №632/580/17 (провадження №61-51 сво 18) зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів, у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567 цс 18) зроблено висновок, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можності одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте, не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому, закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Отже, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факт потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду, і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвічує факт, що має юридичне значення. Для цього, заявник разом із заявою про встановлення факту, подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причини відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».

Згідно з пунктами 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися о суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним обіднє сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суді і заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею ст.1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

За правилами статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Проте, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя стаття 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.».

При цьому, у вищезазначені постанові Верховний Суд в черговий раз звернув увагу, що існування спору про право повинно бути реальним, а не гіпотетичним та посилання на положення статті 1277 ЦК України, яка регулює відумерлість спадщини і при певних обставинах перехід спадщини у власність територіальної громади, є безпідставним, так як це стосується випадку, коли взагалі відсутні спадкоємці або відмовилися від прийняття (частина перша).

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні було встановлено ті обставини, що заявник по справі постійно проживав без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 ; іншого способу захисту своїх прав, ніж судового, заявник не має, тому суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними, та підлягають до задоволення. 

На підставі викладеного,керуючись ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,273,293,
315,354 ЦПК України, ст.ст.1216,1218,1268,1270 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Рівненська міська рада про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини – задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) разом із спадкодавцем ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , зареєстрований АДРЕСА_3 , проживаючий АДРЕСА_1 

Заінтересована особа: Рівненська міська рада, м.Рівне, вул.Соборна, 12-А

Суддя Рівненського
міського суду         І.М.Ковальов