ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 р. 	Справа № 520/24476/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: П`янової Я.В. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2025, головуючий суддя І інстанції: Ширант А.А., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 11.12.25 по справі № 520/24476/24
за позовом ОСОБА_1 
до  Військової частини НОМЕР_1   
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 22.09.2021 року із урахуванням абзацу 4,5,6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 22.09.2021 року у фіксованій величині 4072,43 грн. в місяць, відповідно до норм абзацу 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2025 закрито провадження у справі №520/24476/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Не погодившись з вказаною ухвалою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2025 по справі №520/24476/24 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що предмет спору в даній є протиправна бездіяльність ненарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 22.09.2021 року саме у фіксованій величині 4072,43 грн. в місяць, відповідно до норм абзацу 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078. 
Вказує, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.10.2022 у справі №520/7160/22 зобов`язано відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року та з 01.03.2018 по 22.09.2021 із урахуванням абз. 4 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з урахуванням раніше виплачених сум. 
Відповідачем було виконане вказане рішення суду не в повній мірі та надано платіжну інструкцію як доказ.
Позивачем направлено запит на адресу військової частини НОМЕР_1 щодо здійснення перерахунку індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 22.09.2021 року у фіксованій величині 4072,43 грн. в місяць, відповідно до норм абзацу 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, однак відповіді не отримав, а тому змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав (копія запиту знаходиться в матеріалах справи). 
Також, звертає увагу, що відповідачем не зазначено саме за який період було здійснено нарахування та виплата індексація грошового забезпечення за рішенням суду, не надано детальний розрахунок.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що позивач повторно звернувся до суду з позовними вимогами, що вже були розглянуті судом та щодо яких вже ухвалене рішення суду, що набрало законної сили та виконано відповідачем у повному обсязі, просить суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 у повному обсязі, а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2025 р. по справі № 520/24476/24 залишити в силі.
Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до п.3 ч. 1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи ( в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у них доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін ( у порядку письмового провадження).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Закриваючи провадження, суд першої інстанції виходив з того, що судовим рішенням по справі №520/7160/22, вже надано оцінку діям військової частини НОМЕР_1 та зобов`язано нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 22.09.2021 із урахуванням абз. 4 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078. Також, судом враховано, що відповідачем на виконання рішення суду у справі № 520/7160/22 виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення, що підтверджується платіжною інструкцією №385 від 23.04.2024. Тобто, позивач повторно звернувся до суду з позовними вимогами, що вже були розглянуті судом та щодо яких вже ухвалене рішення суду, що набрало законної сили. Отже, з огляду на те, що судом встановлено наявність такого, що набрало законної сили рішення суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, наявні підстави для закриття провадження в даній справі.
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне. 
Відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист визначеним законом шляхом.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Такими справами відповідно до наведеної норми визнаються спори, у яких збігаються сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю тотожні за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, якими обґрунтовується звернення до суду.
Судовим розглядом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.10.2022 по справі №520/7160/22 визнано протиправною дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року застосовуючи базовий місяць грудень 2015 року та зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року та з 01.03.2018 року по 22.09.2021 року із урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з урахуванням раніше виплачених сум.
У зазначеному судовому рішенні №520/7160/22 судом прийнято рішення зобов`язального характеру, яким вирішено питання про право позивача на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення із застосуванням березня 2018 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), з урахуванням абзаців 4-6 пункту 5 Порядку №1078.
Водночас питання правильності обчислення та конкретного розміру індексації-різниці в межах справи №520/7160/22 судом не досліджувалося та не вирішувалося. Зокрема, суд не здійснював перевірки правильності проведеного відповідачем розрахунку індексації-різниці грошового забезпечення позивача, а також не встановлювали її конкретний розмір, який підлягає виплаті.
На виконання рішення суду у справі №520/7160/22 відповідачем проведено розрахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.03.2018 по 22.09.2021, за результатами якого розмір нарахованої позивачу індексації склав 78 304,13 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією від 23.04.2024 №385.
Не погодившись із розміром розрахованої індексації-різниці грошового забезпечення на виконання судового рішення у справі №520/7160/22, позивач звернувся до суду в межах справи, що розглядається (№520/24476/24), з позовними вимогами про:
- визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 22.09.2021 року із урахуванням абзацу 4,5,6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;
- зобов`язання військової частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 22.09.2021 року у фіксованій величині 4072,43 грн. в місяць, відповідно до норм абзацу 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.
З наведених вимог, вбачається, що позивач оскаржує бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати у повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 22.09.2021, а саме з урахуванням фіксованої величини 4072, грн., а не бездіяльність щодо невиплати та не нарахування індексації за спірний період. 
Отже, наведений предмет позову в цій справі стосується правильності визначення відповідачем фіксованої суми індексації-різниці, а також відповідності здійсненого розрахунку вимогам абзаців 4- 6 пункту 5 Порядку №1078.
Тобто спірним у цій справі є розмір фіксованої величини індексації-різниці грошового забезпечення, нарахованої позивачу на виконання рішення суду, а не право позивача на отримання індексації-різниці, відповідно до приписів абзаців 4-6 пункту 5 Порядку №1078, що свідчить про відмінність як предмету, так і підстав позовів у справі №520/7160/22.
Обчислення суми індексації грошових доходів громадян може бути предметом судового контролю, а позовні вимоги щодо правильності їх обчислення можуть бути заявлені окремим позовом.
Таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 28.02.2025 у справі №520/22702/24, від 30.04.2025 у справі №520/12606/24, від 19.03.2026 у справі №520/34023/24 .
За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що вимоги позивача стосовно зобов`язання військової частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 22.09.2021 року у фіксованій величині 4072,43 грн. в місяць вже були предметом розгляду у справі №520/7160/24 та вирішені по суті, що свідчить про відсутність підстав для закриття провадження у цій справі на підставі пункту 4 частини першої статті 328 КАС України.
Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли підтвердження у ході розгляду колегією суддів.
Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Відповідно до частини третьої статті 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Отже, з огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали порушені норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що відповідно до ст. 320 КАС України є підставою для скасування ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2025 по справі №520/24476/24, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 242, 243, 250, 308, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2025 по справі № 520/24476/24 - скасувати.
Справу №520/24476/24 направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц 	
Судді	   	Я.В. П`янова   В.Б. Русанова