Справа № 682/108/26
Провадження № 2/682/422/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року 
Славутський міськрайонний суд
Хмельницької області у складі:
головуючого судді       Мотонок Т. Я.,
за участю секретаря судових засідань    Мелашенко О.В.,
представника позивача       Горщара Б.А.,
відповідачів         ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Славута цивільну справу № 682/108/26 за позовом ОСОБА_3 , в інтересах якого діє представник - адвокат Горщар Богдан Анатолійович, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про відшкодування моральної шкоди,
в с т а н о в и в:

До суду надійшов позов ОСОБА_3 , в інтересах якого діє представник - адвокат Горщар Б.А., до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про відшкодування моральної шкоди.
В обґрунтування поданого позову вказано, що 18 лютого 2025 року близько 16 год. 30 хв. в м. Славута Шепетівського району ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є сином ОСОБА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив бійку з Позивачем та наніс йому тілесні ушкодження у вигляді синців. Таким чином, Відповідач ОСОБА_1 ухилилась від виконання обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 150 СК України, щодо забезпечення належних умов життя та виховання свого неповнолітнього сина, внаслідок чого Позивач отримав тілесні ушкодження, чим ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, що підтверджується постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 квітня 2025 року у справі № 682/447/25. 20 лютого 2025 року Позивач з травмою носа звернувся до ЛОР-лікаря КП «Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова», яким здійснено заключення: про наявність перелому обох кісток носа, ознак синуситу, набряку слизових оболонок носа, слизо-гнійних виділень. В подальшому Позивач з метою усунення наслідків отриманої травми звертався до лікаря, врешті-решт профільним лікарем рекомендовано Позивачу оперативне лікування. В результаті отриманої травми Позивач також набув хворобу: хронічний риніт. У період з 21.07.2025 по 30.07.2025 Позивачу проведено операцію по відновленню носа. При поступленні Позивача на стаціонар перед операцією останнього супроводжували головні болі, втрата нюху, постійне утруднене носове дихання, періодичне зниження слуху, поганий сон, гугнявість мови. Через побиття Позивача та отримання в зв`язку з цим травми носа, Позивач протягом у 2024-2025 навчальному році не міг належним чином проходити навчання у Славутському ліцеї Славутської міської ради, зокрема пропустив велику кількість навчальних днів.
Розмір моральної шкоди, яку слід стягнути з ОСОБА_2 становить 50 000,00 гривень, оскільки Позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у його фізичних та душевних стражданнях, заподіяні останньому внаслідок фізичного впливу з боку сина ОСОБА_1 , що призвело до погіршення можливості реалізації Позивачем своїх звичок і бажань, порушення нормального способу життя, оскільки Позивач змушений був проходити лікування у закладі охорони здоров`я, вимушених змін в життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, додатково враховуючи, що Позивач на момент завдання йому травми мав інвалідність, неможливості належного і своєчасного проходження навчального процесу. На теперішній час ОСОБА_1 відшкодовано Позивачу матеріальну шкоду, пов`язану з проходженням ним лікування. На дату подання цієї позовної заяви ОСОБА_2 не досягнув повноліття, а тому Позивач вважає, що у разі відсутності у нього самостійного заробітку, майна, якого достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, заподіяну ним моральну шкоду слід стягнути з його матері (законного представника) ОСОБА_1 .
За таких обставин позивач та його представник звернулись до суду та просили: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяну моральну шкоду, а у разі відсутності у нього майна достатнього для відшкодування ним шкоди, стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , моральну шкоду в розмірі 50 000,00 гривень, витрати, пов`язані зі сплатою судового збору та витрати з надання професійної правової допомоги.
Ухвалою суду від 26.01.2026 у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 17.02.2026.
17.02.2026 підготовче судове засідання у справі закрито та призначено судовий розгляд на 18.03.2026.
18.03.2026 під час судового засідання представник позивача, адвокат Горщар Б.А., підтримав позов з викладених у ньому підстав. Додатково зауважив, що позивач оцінює завдану йому моральну шкоду в розмірі 50 тис. грн, що є обґрунтованим, оскільки внаслідок неправомірних дій відносно нього в його житті виникли додаткові труднощі, які могли б не виникати та не впливати на його життя. До цієї події позивач мав проблеми зі здоров`ям, однак після цього його стан погіршився, він був змушений звертатись до лікарів, переніс оперативне втручання та реабілітацію. Постійно переживав через вказані обставини. Щодо витрат на професійну правничу допомогу представник зазначив, що відповідні докази будуть подані до суду протягом 5 днів з дня ухвалення рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі, оскільки, на її думку, стягнення такої суми моральної шкоди є необґрунтованим. За бійку сина із позивачем вона понесла відповідальність відповідно до закону, сплатила штраф, компенсувала матері позивача витрати на лікування. І син і вона вибачилися перед позивачем. Така ситуація сталася вперше. Однак на даний час мати позивача на контакт не виходить, в позасудовому порядку вирішити спір не бажає. 
Відповідач ОСОБА_2 зазначив, що дійсно був факт бійки між ним та позивачем в ході якої він заподіяв тілесні ушкодження позивачу. Хоча зазначив, що сам конфлікт був спровокований позивачем. Він вибачився перед ОСОБА_3 . Витрати пов"язані з лікуванням його мама ОСОБА_1 сплатила в повному обсязі. Заявлену суму моральної шкоди вважає завищеною. 
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
За змістом п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у принижені честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Внаслідок порушення цивільних прав особи, згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України, вона має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Моральна шкода відшкодовується коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Отже для відшкодування шкоди за правилами ст. 1167 ЦК України необхідно довести такі факти: а) протиправність діяння її заподіювача; б) наявність шкоди; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.
Таким чином, частина перша статті 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ст. 1178 ЦК України, неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.
У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов`язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини.
Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини якщо інше не встановлено законом.
Преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.
Так, згідно постанови Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.04.2025, 18.02.2025 близько 16 год. 30 хв. в м. Славута Шепетівського району Хмельницької області ОСОБА_1 ухилилась від виконання обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 150 СК України, щодо забезпечення належних умов життя та виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: не виховала останнього в дусі поваги до суспільства, внаслідок чого ОСОБА_2 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив бійку з неповнолітнім ОСОБА_3 , 2007 р.н., та наніс йому тілесні ушкодження у вигляді синців, чим ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.
ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (а.с. 25).
Обґрунтовуючи суму моральної шкоди сторона позивача посилається, в тому числі, на проведу операцію та післяопераційну реабілітацію позивача ( травма носа), що було спричинено йому внаслідок бійки із ОСОБА_2 .
Так, із матеріалів справи слідує, що 20 лютого 2025 року Позивач з травмою носа звернувся до ЛОР-лікаря КП «Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова», яким здійснено заключення про забій носа, гіпермія слизової, набряк носових раковин, викривлена переділка носа (а.с. 10). Крім того встановлено наявність перелому обох кісток носа, ознак синуситу, набряку слизових оболонок носа, слизо-гнійних виділень (а.с. 14-15, 29).
В подальшому Позивач звертався до лікаря: 03.03.2025, 05.03.2025, 27.03.2025, 31.03.2025, 01.04.2025, 15.07.2025, 17.07.2025 виписки із медичної картки ОСОБА_3 та витяги про прийоми із додатку «Helsi» (а.с. 6, 8, 16-17, 18, 19, 9, 22, 23, 27 28).
У період з 21.07.2025. по 30.07.2025 Позивачу проведено оперативне втручання. З виписки із медичної карти на ім`я ОСОБА_3 з КП «Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова» Славутської міської ради слідує, що ОСОБА_3 хворів декілька місяців у зв`язку із побиттям 18.02.2025. Лікувався неодноразово амбулаторно. При повторному звернення до ЛОР-лікаря госпіталізований для оперативного втручання (а.с. 7-8).
Щодо порушення звичного укладу життя позивача зазначено, що останній у зв`язку із хворобою протягом ІІ семестру 2024-2025 навчального року пропустив у зв`язку із хворобою 29 навчальних днів (162 уроки), про що свідчить довідка Славутського ліцею Славутської міської ради від 18.09.2025 № 01-56/198 (а.с. 11).
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації установлена законом ( STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року ).
Разом з тим, доказами, що підтверджують розмір моральної шкоди можуть слугувати дані, що підтверджують дійсність моральних страждань, їх тяжкість та зміну звичного способу життя потерпілого.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 12, чч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, рівень моральних страждань визначається не видом правопорушення і не складністю цього правопорушення, а моральними стражданнями потерпілого внаслідок заподіяння йому шкоди та значенням наслідків цього правопорушення для його особистості, що і зумовлює розмір суми компенсації моральної шкоди.
Розмір моральної шкоди не може бути надмірним та має кореспондувати глибині та силі страждань.
Проте чинне законодавство не містить методики чи способів обчислення моральної шкоди, та при оцінці розміру відшкодування моральної шкоди необхідно враховувати, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю та спокою особи, а будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
Позивач зазнав погіршення здоров`я, негативних емоцій, змістом яких є занепокоєння та стрес внаслідок бійки та її наслідками у вигляді лікування, а отже моральну шкоду було завдано, і це є очевидний факт.
Проте, зважаючи на обставини справи, зокрема, на неповнолітній вік ОСОБА_2 , щире визнання ним своєї провини, беручи до уваги, що мати ОСОБА_2 , відповідач ОСОБА_1 , була притягнута до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, крім того, ОСОБА_1 компенсувала витрати на лікування ОСОБА_3 , що не заперечується сторонами, у зв`язку із чим суму моральної шкоди в розмірі 50000 грн. суд вважає завищеною.
На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що після лікування стан позивача є задовільним, враховуючи ступінь, глибину та тривалість моральних страждань, понесених позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача 10000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди. Відшкодування моральної шкоди в даному розмірі на думку суду буде співмірним із спричиненою позивачу моральною шкодою та відповідатиме принципам розумності і справедливості, не матиме наслідком збагачення позивача за рахунок неповнолітнього відповідача чи його матері.
За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.
Відповідно до ч. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, беручи до уваги часткове задоволення позову, оскільки позов заявлено на суму 50000 грн., позов задоволено на суму 10000 грн., тобто на 20 %, таким чином з відповідачів слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 213 грн.
Щодо витрат на правову допомогу представник позивача заявив, що відповідні докази будуть подані до суду у відповідності до вимог ЦПК України протягом 5 днів після винесення рішення судом.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 263- 265, 352-355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а у разі відсутності у нього доходу або майна, достатнього для відшкодування шкоди, з його матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у частці, якої не вистачає, або в повному обсязі заподіяну моральну шкоду в розмірі 10000 грн. (десять тисяч гривень).
В задоволені іншої частини позову - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 213 грн. (двісті тринадцять гривень) судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання ( місцезнаходження ):
Позивач: ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідачі: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , дані паспорту та РНОКПП - відсутні); ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , дані паспорту та РНОКПП - відсутні)

Повний текст рішення складено: 26.03.2026.

Суддя         Мотонок Т. Я.