Справа № 420/4555/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Юридичного департаменту Одеської міської ради до Громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону «Спецпідрозділ Дельта», третя особа, яка не заявляє вимог щодо предмета спору на стороні позивача – Департамент муніципальної безпеки Одеської міської ради, про припинення діяльності громадського формування,

ВСТАНОВИВ:
Юридичний департамент Одеської міської ради звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону «Спецпідрозділ Дельта», третя особа, яка не заявляє вимог щодо предмета спору на стороні позивача – Департамент муніципальної безпеки Одеської міської ради, в якому просить: 
- припинити діяльність громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону «Спецпідрозділ Дельта» (код ЄДРПОУ 44714099, зареєстроване за адресою: 65005, м. Одеса, вул. Болгарська, 80-А) шляхом примусового розпуску. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Громадське формування «Спецпідрозділ Дельта» тривалий час не співпрацює з органами Національної поліції України, що підтверджується копіями листів Головного управління Національної поліції в Одеській області від 13.05.2024 № 3/2191, Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Одеській області від 14.11.2023 № 3/4460, Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області від 24.04.2024 № 60-2906, від 01.08.2024 № 60-7545, від 21.11.2024 № 60-13082 та Відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області від 23.04.2024 № 60.8-2004, від 02.08.2024 № 60.8-4441. Згідно з інформацією, викладеною у Листах, громадське формування «Спецпідрозділ Дельта» тривалий час допомогу територіальним підрозділам м. Одеси ГУНП в Одеській області не надавало та заходи у виявленні і розкритті кримінальних та адміністративних правопорушень не здійснювало, у зв`язку з чим Одеське районне управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області пропонує розглянути питання щодо припинення громадського формування «Спецпідрозділ Дельта».
Відповідно до інформації, наданої Департаментом муніципальної безпеки Одеської міської ради та Одеським районним управлінням поліції № 1 ГУНП в Одеській області, відповідачем робота у забезпеченні правопорядку не здійснюється, зв`язки з територіальними органами внутрішніх справ не підтримуються, звіти про проведену роботу протягом 2022-2024 років не надано, будь-який зв`язок з формуванням відсутній, що свідчить про формальне існування громадського формування «Спецпідрозділ Дельта».
У разі порушення громадським формуванням вимог законодавства щодо його діяльності, а також у разі засудження його уповноважених осіб за вчинення кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, передбаченого статтею 111-1 Кримінального кодексу України, за заявою реєструючого органу діяльність такого громадського формування може бути заборонена за рішенням суду у встановленому законом порядку.
Ухвалою від 17.02.2025 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Відповідач в порушення приписів ч.6 ст.18 КАС України Електронний кабінет в ЄСІТС не зареєстрував. Копія ухвали від 17.02.2025 року, надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення на юридичну адресу, не вручена з незалежних від суду причин. 
Представником Громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону «Спецпідрозділ Дельта» відзив на позовну заяву до суду не подано.
Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України суд вирішує справу за наявними у справі доказами.
Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.
Судом встановлено, що державна реєстрація громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону «Спецпідрозділ Дельта» проведена 08.09.2022 державним реєстратором Авангардіської селищної ради Одеського району Одеської області Зубар О.І. (номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 100 556 102 0000 081164).
Керівником Громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону «Спецпідрозділ Дельта» є ОСОБА_1 . 
Згідно зі Статутом Громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону «Спецпідрозділ Дельта», затвердженим установчими зборами засновників громадського формування, протокол № 1 від 12.07.2022, громадське формування з охорони громадського порядку і державного кордону «Спецпідрозділ Дельта» створюється відповідно до Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону». Формування створюється як громадське об`єднання на добровільних засадах з метою сприяння органам місцевого самоврядування, правоохоронним органам, Державній прикордонній службі та органам виконавчої влади, а також посадовим особам y запобіганні та припиненні кримінальних адміністративних правопорушень, захисті життя та здоров`я громадян, інтересів суспільства і держави від протиправних посягань, а також у рятуванні людей і майна під час стихійного лиха та інших надзвичайних ситуацій (розділ І Статуту).
Громадське формування з охорони громадського порядку і державного кордону «Спецпідрозділ Дельта» тривалий час не співпрацює з органами Національної поліції України, що підтверджується копіями листів Головного управління Національної поліції в Одеській області від 13.05.2024 № 3/2191, Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Одеській області від 14.11.2023 № 3/4460, Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області від 24.04.2024 № 60-2906, від 01.08.2024 № 60-7545, від 21.11.2024 № 60-13082 та Відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області від 23.04.2024 № 60.8-2004, від 02.08.2024 № 60.8-4441.
Департаментом муніципальної безпеки Одеської міської ради на адресу громадського формування «Спецпідрозділ Дельта» було направлено листи від 11.10.2023 № 01.1-17/473, від 14.11.2023 № 01.1-17/585, від 03.07.2024 № 01.1-17/392, від 04.09.2024 № 01.1-17/518, від 26.12.2024 № 01.1-17/809 з проханням про надання інформації щодо діяльності протягом 2022 - 2024 років. Відповіді на вищевказані листи зазначеним Департаментом не отримано.
Вважаючи наявними правові підстави для припинення відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Спірні правовідносини врегульовані Законами України “Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону” від 22.06.2000 №1835-III (далі - Закон №1835-III), “Про громадські об`єднання” від 22.03.2012 №4572-VI (далі - Закон №4572-VI), “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань” від 15.05.2003 №755-IV (далі - Закон №755-IV).
Відповідно до ст.1 Закону №1835-III громадяни України відповідно до Конституції України мають право створювати в установленому цим Законом порядку громадські об`єднання для участі в охороні громадського порядку і державного кордону, сприяння органам місцевого самоврядування, правоохоронним органам, Державній прикордонній службі України та органам виконавчої влади, а також посадовим особам у запобіганні та припиненні адміністративних і кримінальних правопорушень, захисті життя та здоров`я громадян, інтересів суспільства і держави від протиправних посягань, а також у рятуванні людей і майна під час стихійного лиха та інших надзвичайних обставин (далі - громадські формування з охорони громадського порядку і державного кордону).
Статтею 2 Закону №1835-III визначено, що правовою основою діяльності громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону є Конституція України, цей Закон, інші закони України, акти Президента України і Кабінету Міністрів України, рішення місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування з питань охорони громадського порядку і державного кордону, боротьби із злочинністю і адміністративними правопорушеннями, а також положення (статути) цих формувань.
Відповідно до частин 1-3 ст.3 Закону №1835-III громадські формування з охорони громадського порядку і державного кордону створюються і діють у взаємодії з правоохоронними органами, Державною прикордонною службою України, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, додержуючись принципів гуманізму, законності, гласності, добровільності, додержання прав та свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, рівноправності членів цих формувань.
Координацію діяльності громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону здійснюють відповідно місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування.
Повсякденна (оперативна) діяльність таких формувань організовується, спрямовується і контролюється відповідними органами Національної поліції, підрозділами Державної прикордонної служби України.
Частинами 1, 2 ст.8 Закону №1835-III передбачено, що діяльність громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону може бути припинена шляхом примусового розпуску або саморозпуску відповідно до закону.
У разі порушення громадським формуванням вимог законодавства щодо його діяльності, а також у разі засудження його уповноважених осіб за вчинення кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, передбаченого статтею 111-1 Кримінального кодексу України, за заявою реєструючого органу діяльність такого громадського формування може бути заборонена за рішенням суду у встановленому законом порядку.
Статтею 9 Закону № 1835-III визначено, що основними завданнями громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону є:
1) у сфері охорони громадського порядку: надання допомоги органам Національної поліції у забезпеченні громадського порядку і громадської безпеки, запобіганні адміністративним і кримінальним правопорушенням; інформування органів Національної поліції про вчинені або ті, що готуються, кримінальні правопорушення, місця концентрації злочинних угруповань; сприяння органам Національної поліції у виявленні і розкритті кримінальних правопорушень, розшуку осіб, які їх вчинили, захисті інтересів держави, підприємств, установ, організацій, громадян від кримінально протиправних посягань; участь у забезпеченні безпеки дорожнього руху та боротьбі з дитячою бездоглядністю і правопорушеннями неповнолітніх;
2) у сфері охорони державного кордону: надання допомоги підрозділам Державної прикордонної служби України у виявленні та затриманні осіб, які порушили або намагаються порушити державний кордон чи провадять іншу протиправну діяльність на кордоні; сприяння військовослужбовцям Державної прикордонної служби України в охороні державного кордону, виключної (морської) економічної зони України, а також здійснення контролю за дотриманням режиму державного кордону, прикордонного режиму і режиму в пунктах пропуску через державний кордон, проведення разом з ними пропуску громадян до місць відпочинку і роботи; надання допомоги підрозділам Державної прикордонної служби України у виявленні умов та причин, які можуть призвести до злочинної діяльності на кордоні, і вжиття заходів до їх усунення; участь у спостереженні за місцями роботи і відпочинку поблизу кордону та за прикордонними інженерними спорудами; участь у заходах Державної прикордонної служби України з профілактики порушень або спроб порушення державного кордону і режиму в пунктах пропуску через державний кордон, незаконного переміщення через державний кордон вантажів, предметів, матеріалів та іншого майна;
3) у разі виникнення надзвичайних ситуацій: надання невідкладної допомоги особам, які потерпіли від нещасних випадків чи правопорушень; участь у рятуванні людей і майна, підтриманні громадського порядку у разі стихійного лиха та інших надзвичайних обставин.
Відповідно до статті 11 Закону № 1835-III громадські формування з охорони громадського порядку і державного кордону проводять свою діяльність під контролем органів Національної поліції, підрозділів Державної прикордонної служби України шляхом:
1) спільного з поліцейськими, прикордонниками патрулювання і виставлення постів на вулицях, майданах, залізничних вокзалах, в аеропортах, морських і річкових портах, у місцях компактного проживання громадян, розташування підприємств, установ, організацій, навчальних закладів, а також у місцях можливої появи порушників кордону в межах району, що контролюється Державною прикордонною службою України, прикордонної смуги; участі в забезпеченні охорони громадського порядку під час проведення масових заходів, погоджених у випадках, передбачених законом, з виконавчими органами місцевого самоврядування;
2) проведення разом з прикордонниками огляду на маршрутах можливого руху порушників державного кордону, місць їх укриття, транспортних засобів, суміжної з державним кордоном місцевості з метою встановлення причин та умов перебування невідомих осіб;
3) участі у заходах правоохоронних органів, спрямованих на боротьбу з окремими видами правопорушень.
Згідно зі ст. 13 Закону України “Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону” члени громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону зобов`язані:
1) брати активну участь в охороні громадського порядку і державного кордону, припиненні адміністративних і кримінальних правопорушень та запобіганні їм;
2) під час виконання обов`язків з охорони громадського порядку і державного кордону мати особисте посвідчення члена громадського формування та нарукавну пов`язку;
3) доставляти до органів Національної поліції, в підрозділи Державної прикордонної служби України, штаб громадського формування з охорони громадського порядку або громадський пункт охорони порядку, приміщення виконавчого органу селищної, сільської ради осіб, які вчинили адміністративне правопорушення, з метою його припинення, якщо вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи порушника, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості скласти його на місті вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим;
4) надавати у межах наданих їм прав допомогу народним депутатам України, представникам органів державної влади та органів місцевого самоврядування у їх законній діяльності, якщо в цьому їм чиниться протидія або загрожує небезпека з боку правопорушників.
Обмеження щодо утворення і діяльності громадських об`єднань встановлені статтею 4 Закону України “Про громадські об`єднання” (далі - Закон № 4572-VI), зокрема, згідно із частиною першою вказаної норми утворення і діяльність громадських об`єднань, мета (цілі) або дії яких спрямовані на ліквідацію незалежності України, зміну конституційного ладу насильницьким шляхом, порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, незаконне захоплення державної влади, пропаганду війни, насильства, розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, посягання на права і свободи людини, здоров`я населення, пропаганду комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів та їхньої символіки, забороняються.
Інші обмеження права на свободу об`єднання, у тому числі на утворення і діяльність громадських об`єднань, можуть бути встановлені виключно законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей (частина третя статті 4 Закону № 4572-VI).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 25 Закону № 4572-VI припинення діяльності громадського об`єднання здійснюється за рішенням суду про заборону (примусовий розпуск) громадського об`єднання.
Припинення діяльності громадського об`єднання відбувається в порядку, визначеному Законом України “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань” (частина друга статті 25 Закону № 4572-VI).
Згідно із частиною першою статті 28 Закону № 4572-VI громадське об`єднання може бути заборонено судом за позовом уповноваженого органу з питань реєстрації в разі виявлення ознак порушення громадським об`єднанням вимог статей 36, 37 Конституції України, статті 4 цього Закону. Заборона громадського об`єднання має наслідком припинення його діяльності у порядку, встановленому Законом України “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань”.
Справа про заборону громадського об`єднання розглядається у порядку, встановленому КАС України (частина друга статті 28 Закону № 4572-VI).
У разі прийняття рішення про заборону громадського об`єднання майно, кошти та інші активи громадського об`єднання за рішенням суду спрямовуються до державного бюджету (частина третя статті 28 Закону № 4572-VI).
Інші підстави для заборони діяльності громадського об`єднання, крім зазначених у частині першій цієї статті, не допускаються (частина п`ята статті 28 Закону № 4572-VI).
Згідно із частиною першою статті 5 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань” (далі - Закон № 755-IV) систему органів у сфері державної реєстрації становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) інші суб`єкти державної реєстрації.
Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 Закону № 755-IV в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду з цим позовом (12.02.2025), суб`єкт державної реєстрації:
Міністерство юстиції України безпосередньо та/або через утворені ним територіальні органи - у разі державної реєстрації громадських формувань, символіки громадських формувань, відомостей про дату початку обліку/дату припинення обліку часток товариства з обмеженою відповідальністю або товариства з додатковою відповідальністю в обліковій системі часток, що ведеться Центральним депозитарієм цінних паперів (далі - облікова система часток), та пов`язаних із цим змін згідно з вимогами цього Закону;
центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері релігії, - у разі державної реєстрації юридичних осіб - релігійних організацій (релігійних центрів, управлінь, монастирів, релігійних братств, місій та духовних навчальних закладів); Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації - у разі державної реєстрації юридичних осіб - релігійних організацій (релігійних громад);
виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська та Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації, нотаріуси - крім державної реєстрації суб`єктів, передбачених абзацами другим і третім цього пункту (крім випадків, передбачених статтею 25-1 цього Закону).
Виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення) набувають повноважень з державної реєстрації відповідно до цього Закону в разі прийняття відповідною радою такого рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення до суду з даним позовом стало те, що відповідно до інформації, наданої Департаментом муніципальної безпеки Одеської міської ради та Одеським районним управлінням поліції № 1 ГУНП в Одеській області, відповідачем робота у забезпеченні правопорядку не здійснюється, зв`язки з територіальними органами внутрішніх справ не підтримуються, звіти про проведену роботу протягом 2022-2024 років не надано, будь-який зв`язок з формуванням відсутній, що свідчить про формальне існування Громадського формування «Спецпідрозділ Дельта».
Статтею 8 Закону України “Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону”, а також статтею 28 Закону України “Про громадські об`єднання” встановлено право звернення уповноваженого органу з питань реєстрації до суду із позовом про заборону діяльності громадського об`єднання.
Законом України “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань”, зокрема, абзацом 2 пункту 14 частини першої статті 1, визначено, що реєструючим органом стосовно громадських формувань є Міністерство юстиції України безпосередньо та/або утворені ним територіальні органи.
Отже, суд акцентує увагу, що за правилами чинного на час звернення позивача з цим позовом законодавства (позов подано 12.02.2025) реєструючим органом стосовно громадських формувань є Міністерство юстиції України та або територіальні органи Міністерства юстиції України в областях, а не виконавчі органи міських рад (яким є позивач у цій справі).
За таких обставин, суд доходить висновку про безпідставність доводів позивача як підстави правомірності звернення до суду із цим позовом, що він має статус реєструючого органу щодо громадського формування.
Таким чином, позивач як виконавчий орган міської ради не є тим уповноваженим реєструючим органом, який станом на дату звернення до суду із цим позовом наділений повноваженнями реєструвати діяльність відповідача, у зв`язку із цим у позивача відсутнє право подання позову про примусовий розпуск Громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону «Спецпідрозділ Дельта» у порядку статті 8 Закону України “Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону”.
Посилання позивача рішення від 10.05.2024 у справі № 380/23876/23, від 22.07.2024 у справі № 160/10601/24, від 04.12.2024 у справі № 420/28090/24, якими задоволено подібні позовні заяви органів місцевого самоврядування, суд не бере до уваги, оскільки зазначені позивачем рішення ухвалені судами першої інстанції.
У той же час, відповідно до приписів ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Тому висновки інших судів першої інстанції не є обов`язковими для суду при вирішенні даної справи.
Одночасно суд наголошує, що відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 16.02.2023 року у справі № 160/10251/20, Верховний Суд акцентував увагу, що за правилами чинного на час звернення позивача з цим позовом законодавства реєструючим органом стосовно громадських об`єднань є територіальні органи Міністерства юстиції України в областях, а не виконавчі комітети міських рад міст обласного значення.
За цих обставин Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про безпідставність доводів позивача як підставу правомірності звернення до суду із цим позовом, що він мав статус реєструючого органу на час створення громадського об`єднання, оскільки вказана правова норма надає таке повноваження саме реєструючому органу, а не органу, який реєстрував у минулому.
Отже, Верховний Суд зазначив, що правильним є висновок судів про те, що виконавчий комітет міської ради не є тим уповноваженим реєструючим органом, який станом на дату звернення до суду із цим позовом наділений повноваженнями реєструвати діяльність відповідача, у зв`язку із цим у заявника відсутнє право подання позову про примусовий розпуск громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону у порядку статті 8 Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону».
Тому суд застосовує до спірних правовідносин у даній справі наведені вище правові висновки Верховного Суду у постанові від 16.02.2023 року у справі № 160/10251/20, які є релевантними до спірних правовідносин.
Крім того, суд звертає увагу на те, що позивачем не надано доказів існування підстав, передбачених статтею 8 Закону України “Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону”, а саме: порушення громадським формуванням вимог чинного законодавства щодо його діяльності.
Згідно з частиною першою статті 28 Закону № 4572-VI громадське об`єднання може бути заборонено судом за позовом уповноваженого органу з питань реєстрації в разі виявлення ознак порушення громадським об`єднанням вимог статей 36, 37 Конституції України, статті 4 цього Закону.
Інші підстави для заборони діяльності громадського об`єднання, крім зазначених у частині першій цієї статті статі 28 Закону № 4572-VI, не допускаються (частина п`ята статті 28 Закону № 4572-VI).
Обмеження щодо утворення і діяльності громадських об`єднань встановлені частиною першою статті 4 Закону № 4572-VI та є наступними: утворення і діяльність громадських об`єднань, мета (цілі) або дії яких спрямовані на ліквідацію незалежності України, зміну конституційного ладу насильницьким шляхом, порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, незаконне захоплення державної влади, пропаганду війни, насильства, розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, посягання на права і свободи людини, здоров`я населення, пропаганду комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів та їхньої символіки, забороняються.
Інші обмеження права на свободу об`єднання, у тому числі на утворення і діяльність громадських об`єднань, можуть бути встановлені виключно законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей (частина третя статті 4 Закону № 4572-VI).
При цьому, судом встановлено, що за змістом наявних у справі доказів відсутні обмеження, встановлені законом, які б були підставою для заборони діяльності (примусового розпуску) відповідача як громадського об`єднання.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 16.02.2023 року у справі № 160/10251/20, правовідносини в якій є релевантними до правовідносин у даній справі. Тому відповідно до приписів ч.5 ст.242 КАС України суд застосовує такі висновки під час вирішення даної справи.
Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги Юридичного департаменту Одеської міської ради є безпідставними та необґрунтованими.
Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За встановлених судом обставин, у задоволенні позову Юридичного департаменту Одеської міської ради слід відмовити.
Керуючись ст.ст.2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 262, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову Юридичного департаменту Одеської міської ради (адреса: пл. Думська, 1, м. Одеса, 65026, код ЄДРПОУ 26302537) до Громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону «Спецпідрозділ Дельта» (адреса: вул. Болгарська, 80-А, м. Одеса, 65005, код ЄДРПОУ 44714099), третя особа, яка не заявляє вимог щодо предмета спору на стороні позивача – Департамент муніципальної безпеки Одеської міської ради (адреса: вул. Розкидайлівська, 67А, м. Одеса, 65007,код ЄДРПОУ 39431426) про припинення діяльності громадського формування – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів

.