Справа №: 671/381/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2026 року  Волочиський районний суд
Хмельницької області в складі:
головуючої - судді Бабій О.М.,
з участю секретаря судового 
засідання Кошонько Н.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Волочиську цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути заборгованість яка виникла за кредитним договором № 8948229 в розмірі 20758 грн. 02 коп.
На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 11.04.2025 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 8948229, який підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону відповідача. Згідно із п.п. 2.1 п. 2 договору, кошти кредиту надаються ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надано відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту.
Позивач зазначає, що 24.12.2025 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 24122025/3, відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2025 до договору факторингу № 24122025/3 від 24.12.2025, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в розмірі 20758 грн. 02 коп.
Позивач вказує, що ОСОБА_1 умови кредитного договору належним чином не виконав та не повернув кредитні кошти і проценти за користування кредитом, а тому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за вказаним договором. 
Сторони в судове засідання не з`явились.
Представник позивача у позові просив проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги задовольнити повністю.
Представник відповідача – Дембіцький О.В., в судове засідання не з`явився, у поданому відзиві на позов просив розглядати справу без його та відповідача участі, позовні вимоги задовольнити частково, та стягнути заборгованість за договором в розмірі 4499 грн. 00 коп. (тіло кредиту). У відзиві на позов вказав, що відповідач дійсно отримав від позивача кошти в сумі 4499 грн. 00 коп. відповідно до умов договору, а тому він не заперечує щодо наявності заборгованості перед відповідачем по кредитному договору № 8948229 від 11.04.2025 року. Відповідач є військовослужбовцем Збройних Сил України, оскільки призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України. На теперішній час проходить службу у військовій частині він проходить службу в складі військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України та знаходиться на лінії бойового зіткнення в районі бойових дій. Внаслідок того, що військовий підрозділ, в якому служить відповідач, був переведений на лінію зіткнення з противником, а тому відповідач був позбавлений можливості своєчасно сплачувати кошти відповідно до умов договору, оскільки в районі бойових дій не має покриття інтернету, не функціонують відділення банківських установ, а тому з поважних причин ним було допущено заборгованість. Таким чином, оскільки відповідач є військовослужбовцем, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий, тому на нього поширюється пільговий режим кредитування військовослужбовців, який передбачає, що проценти за користування кредитом, штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань за договором не нараховуються, а тому в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками на суму - 5398 грн. 92 коп. та заборгованості за пенею, штрафами на суму - 10860 грн. 00 коп., має бути відмовлено.
Представник позивача - ОСОБА_2 у поданій відповіді на відзив вказав, що за весь період перебування права вимоги по кредитним договорам у ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до відповідача. Відтак, позивач лише просить суд стягнути із відповідача ту заборгованість за кредитним договором, яка була нарахована первісними кредиторами на дату відступлення права вимоги до позивача. Відповідачем умови кредитного договору не виконувались отже нарахування відсотків за користування кредитними коштами відповідно до умов кредитного договору є правомірним, а відповідач жодним чином не позбавляється від обов`язку виконання умов кредитного договору та погашення заборгованості в повному обсязі. Нарахування відповідачу відсотків здійснювалося первісним кредитором на законних підставах, оскільки відповідач не повідомив первісного кредитора у відповідності до чинного законодавства про те, що він являється військовослужбовцем та, що на нього поширюється норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 11.04.2025 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено в електронній формі договір № 8948229 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в сумі 6000 грн. 00 коп., на строк – 360 днів, зі сплатою відсотків 1,00% в день за весь строк кредитування (а.с. 6-14).
Договір підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (С2545).
24.12.2025 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 24122025/3, за умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за плату відступило позивачеві своє право грошової вимоги до боржників за рядом договорів, у тому числі право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 8948229 (а.с. 31-35).
Згідно із витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 24122025/3 від 24.12.2025, заборгованість ОСОБА_1 за договором позики № 8948229 складає 20758 грн. 02 коп., із яких: 4499 грн. 10 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5398 грн. 92 коп. - сума заборгованості за відсотками, 10860 грн. 00 коп. – сума заборгованості за пенею, штрафами (а.с. 38).
Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:  електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч. 1, ч. 3 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. 
В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Частиною 2 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі ст. 514 ЦПК України.
Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); дарування (частина друга статті 718 ЦК України); факторингу (глава 73 ЦК України).
Відповідач з власної волі уклав договір позики на визначених умовах кредитування.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в силу укладеного договору факторингу, набуло право вимоги до боржника ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, а тому звідповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором № 8948229 в розмірі 4499 грн. 10 коп. 
Щодо вимоги про стягнення заборгованості за процентами, неустойкою (пенею, штрафами), суд зазначає наступне.
Положення п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначають, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Згідно із п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції чинній на момент укладення кредитних договорів) військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. 
Аналіз змісту цієї норми свідчить, що вона поширюється на такі категорії військовослужбовців: 1) військовослужбовці, призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; 2) військовослужбовці, які призвані на військову службу  за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову; 3) інші військовослужбовці, до яких належать військовослужбовці, які брали або беруть участь у заходах, перелік яких визначено у п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» .
У постанові Верховного Суду від 15.07.2020 в справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені п. 15 ч. 3 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники.
Згідно із довідкою № 1259/39 від 10.02.2026, виданою т.в.о. начальника штабу – заступником командира військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації, на особливий період у військовій частині НОМЕР_1 .
З військового квитка серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 з 01.05.2025.
Договір про споживчий кредит № 8948229 укладено 11.04.2025. Період нарахування відсотків за договором: з 11.04.2025 по 10.09.2025. 
З розрахунку заборгованості за договором № 8948228 вбачається, що відповідач ОСОБА_1 08.05.2025 сплатив відсотки в розмірі 16 грн. 80 коп., які нараховані за період з 11.04.2025 по 08.05.2025. 
Таким чином, штрафні санкції, пеня, а також проценти за користування кредитом не підлягають стягненню в період перебування ОСОБА_1 на військовій службі по мобілізації, у відповідності до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». 
Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про задоволення вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в частині стягнення з відповідача на його користь заборгованості за договором № 8948229 про споживчий кредит в розмірі 4499 грн. 10 коп. (заборгованість за основною сумою боргу).
Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 2662 грн. 40 коп. (а.с. 1).
У зв`язку із тим, що позов задоволено частково, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, слід стягнути 576 грн. 94 коп. сплаченого судового збору.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 128, 133, 137, 141, 247, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 610, 1048-1050, 1054 ч.1 ЦК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити частково. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість:
- за договором № 8948229 про надання споживчого кредиту від 11.04.2025 в розмірі 4499 грн. 10 коп. (сума заборгованості за основною сумою боргу), а також судові витрати в розмірі 576 грн. 94 коп. судового збору,а всього – 5076 грн. 04 коп.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.   Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:

Позивач:	Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (07400, Київська область, Броварський район, м. Бровари, вул. Лісова, 2, код ЄДРПОУ 35625014, р/р НОМЕР_3 у АТ «ТАСкомбанк»).	
Відповідач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер – НОМЕР_4 ).	

Повне судове рішення складено 09 квітня 2026 року.

Суддя          О.М.Бабій