ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/428/26
31 березня 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юзьківа М.І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів
ОСОБА_1 (далі - позивачка), в інтересах якої дії адвокат Фик Андрій Ярославович, звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач ), в якому просила суд ухвалити рішення, яким: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 92350010645 від 17.10.2025 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі пункту 5 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";
- зарахувати період робити дояркою у Сільськогосподарському товаристві з обмеженою відповідальністю "Поділля" з 01.01.2005 по 29.09.2025 до спеціального (пільгового) стажу, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.10.2025 про призначення пенсії за віком на підставі пункту 5 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою та відповідними документами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області їй було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 5 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.
Відповідач, у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву, у якому представник позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні. В обґрунтування заперечень вказав, що згідно з пунктом 5 частини другої статті 114 Закону жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування. За наслідками розгляду заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 10.10.2025 відповідно до пункту 5 частини другої статті 114 Закону № 1058 страховий стаж позивачкуи становить 39 років 02 місяці 27. До страхового стажу зараховано всі періоди. Стаж роботи дояркою (оператором машинного доїння) не визначено. До стажу роботи на посаді доярки не зараховано період роботи: з 01.01.2005 по 31.08.2025, згідно з довідкою від 29.09.2025 № 38, оскільки в довідці відсутня інформація про встановлену та виконану заявницею норму обслуговування за кожен рік роботи. Довідки щодо виконання встановлених норм обслуговування за кожен рік роботи, на підставі даних первинного обліку не надано. В акті перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії від 24.09.2025 № 1900-1003-1/4077, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, згідно з яким проведено перевірку вищевказаної довідки, не зазначено виконання встановлених норм обслуговування за кожен рік роботи, на підставі даних первинного обліку. Отже, правові підстави для зарахування спірного періоду роботи Позивача до спеціального (пільгового) стажу відсутні. Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 17.10.2025 № 192350010645 про відмову в призначенні пенсії віком на пільгових умовах відповідно до пункту 5 частини 2 статті 114 Закону № 1058, у зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи дояркою (оператором машинного доїння) 20 років, є правомірним та законним, прийнятим в межах, у спосіб та у відповідності до чинного законодавства України.
Представником позивачки надіслано до суду відповідь на відзив, у якій він заперечує щодо викладених у відзиві доводів та просить позов задовольнити. 
Рух справи у суді
Ухвалою суду від 04.02.2026 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників адміністративної справи.
Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено відповідачу 1 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.
Копію ухвали суду від 04.02.2026 про відкриття провадження у справі доставлено відповідачу через електронний кабінет 06.02.2026, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в системі "Електронний суд", яка міститься в матеріалах справи.
Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.
Інших заяв, в тому числі по суті справи, на адресу суду не надходило.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, згідно з пунктом 5 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
За принципом екстериторіальності заява та подані документи були розглянуті Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області.
Рішенням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 17.10.2025 № 192350010645 позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 5 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи дояркою (оператором машинного доїння) 20 років (арк. справи 8).
Відповідно до вказаного рішення страховий стаж позивачки становить 39 років 02 місяці 27. До страхового стажу зараховано всі періоди. Стаж роботи дояркою (оператором машинного доїння) не визначено. До стажу роботи на посаді доярки не зараховано період роботи :
- з 01.01.2005 по 31.08.2025, згідно з довідкою від 29.09.2025 № 38, оскільки в довідці відсутня інформація про встановлену та виконану заявницею норму обслуговування за кожен рік роботи. Довідки щодо виконання встановлених норм обслуговування за кожен рік роботи, на підставі даних первинного обліку не надано.
В акті перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії від 24.09.2025 № 1900-1003-1/4077, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, згідно з яким проведено перевірку вищевказаної довідки, не зазначено виконання встановлених норм обслуговування за кожен рік роботи, на підставі даних первинного обліку.
Дослідивши копію трудової книжки від 23.02.1989 НОМЕР_1 (арк. справи 10 - 11) судом встановлено, що у ній містяться записи про трудову діяльність позивачки, а саме:
- запис № 1 - 17.02.1989 прийнята в колгосп "Іскра" на посаду доярки;
- запис № 2 - 29.01.1993 колгосп "Іскра" перейменовано на Селянську спілку "Поділля";
- запис № 3 - 02.02.2000 селянська спілка "Поділля" перетворено у СГТОВ "Поділля".
Також у вказаній трудовій книжці містяться записи про кількість вихододнів, встановлений мінімум та суми заробітної плати з період з 1991 року по 2010 рік, зокрема з 2005 по 2010 дояркою.
На підтвердження записів трудової книжки від 23.02.1989 НОМЕР_1 позивачкою було подано архівні довідки.
Відповідно до довідки СГ ТОВ "Поділля" від 29.09.2025 № 38 ОСОБА_1 з 01.01.2005 по даний час виконувала встановленні норми обслуговування тварин за професією доярка (арк. справи 12).
Відповідно до довідки СГ ТОВ "Поділля" від 23.05.2025 № 20 ОСОБА_1 з 03.03.2000 по 30.04.2025 працювала дояркою (арк. справи 13).
В архівній довідці про трудовий стаж від 06.05.2025 № 09/01-162 зазначено, що в документах архівного фонду кол. "Іскра" та сс "Поділля", у книгах обліку розрахунків по оплаті праці за 1991- 2000 роки є відомості, що заробітну плату ОСОБА_2 (так у документах за 1992, 1993, 1994, 1995,1996, 1998, 1999, 2000 рік) вказана посада "телятниця", ОСОБА_1 (так у документах за 1997 рік) вказана посада "телятниця" (арк. справи 14).
Позивачка не погодившись з оскаржуваними рішенням суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 192350010645 від 17.10.2025, вважаючи його протиправним та таким, що порушує її право на соціальний захист, звернулась до суду із цим позовом.
Мотивувальна частина
Предметом спору у даній справі по суті є рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 5 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.
Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-ІV).
Положеннями пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-ІV визначено що, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 1058-ІV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною першою статті 26 Закону № 1058-ІV визначено особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Згідно з статтею 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.
Так, за змістом пункту ж) частини другої статті 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується зокрема і час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.
Водночас за змістом пункту 5 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.
Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 62 Закону № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Так, згідно з пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування.
Водночас, порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 7, згідно з яким, до доярок належать працівники, які оформлені на роботу доярками, свинарками, мають відповідні посвідчення, які постійно зайняті протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Дояркам, свинаркам, які відпрацювали повний польовий період на колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, доярки та свинарки яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії доярка та свинарка, запроваджена в 1961 році.
Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання роботи доярки, досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу.
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21.11.2019 у справі № 701/1232/16-а.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, необхідність підтвердження трудового стажу іншими документами виникає лише у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Судом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 від 23.02.1989 позивачка 17.02.1989 прийнята в колгосп "Іскра" на посаду доярки, 29.01.1993 колгосп "Іскра" перейменовано на Селянську спілку "Поділля", з 02.02.2000 селянська спілка "Поділля" перетворено у СГ ТОВ "Поділля".
Також у вказаній трудовій книжці містяться записи про кількість вихододнів, встановлений мінімум та суми заробітної плати з період з 1991 року по 2010 рік, зокрема з 2005 по 2010 дояркою.
На підтвердження записів трудової книжки від 23.02.1989 НОМЕР_1 позивачкою було подано архівні довідки.
Відповідно до довідки СГ ТОВ "Поділля" від 29.09.2025 № 38 ОСОБА_1 з 01.01.2005 по даний час виконувала встановленні норми обслуговування тварин за професією доярка. Відповідно до довідки СГ ТОВ "Поділля" від 23.05.2025 № 20 ОСОБА_1 з 03.03.2000 по 30.04.2025 працювала дояркою. 
Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 в справі № 174/658/16-а (провадження № К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.
Законність оскаржуваних рішення щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 5 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та не зарахування до стажу роботи на посаді доярки періоду роботи з 01.01.2005 по 31.08.2025, згідно з довідкою № 38 від 29.09.2025, відповідач обґрунтовує тим, що в довідці відсутня інформація про встановлену та виконану заявницею норму обслуговування за кожен рік роботи. Довідки щодо виконання встановлених норм обслуговування за кожен рік роботи, на підставі даних первинного обліку не надано.
Суд зауважує що норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.
Разом з тим, Кабінет Міністрів України не визначав порядок встановлення норм обслуговування, виконання яких повинно враховуватися при призначенні дояркам пенсії за віком на пільгових умовах.
Відповідно до вказаного, нормою обслуговування належить вважати певну кількість голів корів або свиней, закріплених за робітницею, яку вона зобов`язана обслужити упродовж установленого робочого дня (зміни) у визначених організаційно-технічних умовах. А відтак, ураховується виконання норм обслуговування, встановлених на рівні, не нижчому від технічно обґрунтованих норм. У свою чергу, до технічно обґрунтованих норм належать: типові міжгалузеві і галузеві (відомчі) норми обслуговування, затверджені в установленому порядку; норми обслуговування, встановлені на підставі типових міжгалузевих і галузевих (відомчих) нормативів часу на окремі роботи (операції) з урахуванням організаційно-технічних умов обслуговування великої рогатої худоби і свиней у цьому господарстві. Тому, саме адміністрація господарства подає до органу Пенсійного фонду довідку про стаж роботи дояркою (оператором машинного доїння) і про виконання встановлених норм обслуговування.
Водночас, не визначення порядку встановлення норм обслуговування, виконання яких повинно враховуватися при призначенні дояркам пенсії за віком на пільгових умовах, та не затвердження (та як наслідок відсутність відповідних документів) норм обслуговування тварин для доярок господарства за вищевказані роки на відповідних підприємствах, де працювала позивач, на думку суду, не може свідчити про невиконання нею таких норм.
Тому посилання відповідача на те, що позивачка не виконувала норми обслуговування є безпідставними.
Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 07.02.2019 у справі № 699/155/17.
Аналізуючи оскаржуване рішення, суд зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до частини другої статті 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, пункт 36, від 01.07.2003, яке, відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
У рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.
При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.
Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.
Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.
Однак, як встановлено судом, та слідує із матеріалів справи, відповідачем зазначених вище принципів при прийнятті рішень дотримано не було, та обрано найбільш несприятливий для позивачки спосіб вирішення ситуації шляхом відмови у призначенні пенсії.
Відтак таке рішення відповідачів прийняті необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для їх прийняття, та непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані рішення, а тому визнається судом протиправним і таким, що підлягає скасуванню.
Висновки за результатами розгляду справи
Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 92350010645 від 17.10.2025 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі пункту 5 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язанням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.10.2025 про призначення пенсії за віком на підставі пункту 5 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із урахуванням висновків суду у цій справі, зарахувавши період робити дояркою у Сільськогосподарському товаристві з обмеженою відповідальністю "Поділля" з 01.01.2005 по 29.09.2025 до спеціального (пільгового) стажу.
Судові витрати
Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
За подання позовної заяви до суду, позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 1331,20 грн, що підтверджується квитанцією № 2.510278269.1 від 30.01.2026.
Оскільки позов підлягає до задоволення, на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 241, 250, 257 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області задовольнити повністю. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 92350010645 від 17.10.2025 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на підставі пункту 5 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.10.2025 про призначення пенсії за віком на підставі пункту 5 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із урахуванням висновків суду у цій справі, зарахувавши період робити дояркою у Сільськогосподарському товаристві з обмеженою відповідальністю "Поділля" з 01.01.2005 по 29.09.2025 до спеціального (пільгового) стажу.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1331,20 грн (одна тисяча триста тридцять одну гривню, 20 копійок). 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено 31 березня 2026 року.
Реквізити учасників справи:
позивач:
- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 : РНОКПП: НОМЕР_2 ); 
відповідач:
- Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (місцезнаходження: вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський р-н, Миколаївська обл., 54008 код ЄДРПОУ: 13844159). 

Головуючий суддя Юзьків М.І.