Справа № 755/5566/26
В И Р О К
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" квітня 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні № 12026105040000316, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2026 року, за обвинуваченням: 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Дослідницьке Васильківського району Київської області, громадянина України, із вищою освітою, непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 337 КK України, 
встановив:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин.
Так, на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та з Указом Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України № 2105-ІХ від 03.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», яким на території України оголошено повну мобілізацію протягом 90 діб та строк дії якої неодноразово продовжувався, востаннє на підставі Закону України від 21.10.2025 № 4643-IX, яким затверджено Указ Президента України № 793/2025 від 20.10.2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строком на 90 діб та продовжено мобілізацію, визначену Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», яка діє на теперішній час.
ОСОБА_2 із 11.06.2020, у відповідності до його облікової картки військовозобов`язаного, являється військовозобов`язаним на підставі п. 5 ч. 2 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку з набуттям громадянства України і взяттю на облік військовозобов`язаних) та в силу чого на нього покладається дотримання військового обов`язку, зокрема:
- вимог п. 3 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до якого військовий обов`язок включає дотримання правил військового обліку;
- вимог п. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», у відповідності до якого громадянин України, якій перебуває на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язаний: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством;
- вимог ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у відповідності до якої під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку. Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Так, ОСОБА_2 із 11.06.2020 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів за № НОМЕР_1, має ВОС № НОМЕР_2 (організація надання стоматологічної допомоги), являється офіцером запасу категорія обліку І, наказом МОУ № 776 від 04.08.2010 присвоєно військове звання молодшого лейтенанта ОСОБА_2 є військовозобов`язаним у зв`язку із оголошенням загальної мобілізації на військову службу в Збройні Сили України за мобілізацією, зобов`язаним дотримуватися вимог статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» пункту 3, відповідно до якого військовий обов`язок включає дотримання правил військового обліку. 
11.03.2026 о 18:34 год. військовозобов`язаний ОСОБА_2 перебував у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де від уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 - начальника групи обліку офіцерів призову ОСОБА_3 отримав повістку № 6822176 від 11.03.2026 про його виклик на 16.03.2026 о 09 годину 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , для проходження медичного огляду, про що у відповідній розписці поставив свій особистий підпис. Після отримання повістки № 6822176 від 11.03.2026 військовозобов`язаному ОСОБА_2 під його особистий підпис доведено письмове попередження керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 336, 337 КК України у разі неявки до територіально центру комплектування та соціальної підтримки у визначений у повістки строк (16.03.2026). 
Однак, 16.03.2026 о 09 годині 00 хвилин ОСОБА_2 , діючі умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання та свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді ухилення від військового обліку, реалізуючи протиправний умисел, спрямований на ухилення від військового обліку, будучи військовозобов`язаним, всупереч покладених на нього і визначених ст. 65 Конституції України, пунктами 3, 10 ч. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», обов`язків військовозобов`язаного, будучи викликаним на 16.03.2026 на 09 годину 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження медичного огляду, бувши письмово попередженим керівником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 336, 337 Кримінального кодексу України, у разі неявки до територіально центру комплектування та соціальної підтримки у визначений у повістки строк та будучи належним чином повідомленим про час та місце прибуття за викликом, без поважних на те причин, 16.03.2026 о 09 годині 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , для проходження медичного огляду, не з`являвся, про причини своєї неявки протягом 3 днів не повідомив, та, в подальшому, у строк, що не перевищує 7 календарних днів, до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув, тим самим, будучи військовозобов`язаним, ухилився від військового обліку.
Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими КПК України, з урахуванням положень цього параграфа.
В обвинувальному акті прокурор ОСОБА_5 , з урахуванням того, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згодний на розгляд обвинувального акту за його відсутності, відповідно до ч. 1 ст. 302 КПК України, просить розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 337 КK України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту долучено письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , яка складена за участі захисника ОСОБА_6 , у якій ОСОБА_2 зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.
Також, у вказаній заяві обвинувачений зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, що він обізнаний в тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Крім того, у цій заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченого, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.
Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву останнього, у якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акту в спрощеному порядку без його участі, враховуючи відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі, якщо судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 337 КK України, а саме, ухилення військовозобов`язаного від військового обліку, після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.
Обираючи покарання ОСОБА_2 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 1 ст. 337 КК України, а саме - що дане кримінальне правопорушення на підставі ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має реєстрацію та місце проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. 
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , суд визнає щире каяття, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, обвинувальний акт не містить.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.
Суд звертає увагу, що санкцією ч. 1 ст. 337 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до одного року.
Відповідно до ст. 57 КК України, виправні роботи не застосовуються до вагітних жінок та жінок, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною, до непрацездатних, до осіб, що не досягли шістнадцяти років, та тих, що досягли пенсійного віку, а також до військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, працівників правоохоронних органів, нотаріусів, приватних виконавців, суддів, прокурорів, адвокатів, державних службовців, посадових осіб органів місцевого самоврядування.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_2 непрацевлаштований, а тому, відповідно до вимог ст. 57 КК України, до нього не може бути застосовано міру покарання у вигляді виправних робіт, а тільки штраф, так як інше покарання санкцією ч. 1 ст. 337 КК України, не передбачено. 
Таким чином, враховуючи вищенаведене та те, що обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, свою вину в скоєнні кримінального проступку визнав, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_2 слід призначити у межах, встановлених санкцією ч. 1 ст. 337 КК України, а саме у вигляді штрафу, оскільки, міру покарання у вигляді виправних робіт, призначити не можливо, з урахуванням ст. 57 КК України.
Суд, з урахуванням обставин, встановлених в ході судового розгляду, даних про особу обвинуваченого, не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України.
Суд, керуючись ст. 65 КК України вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід ОСОБА_2 не обирався. Підстави для його обрання відсутні. 
Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати відсутні. 
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373-374, 381-382 КПК України, суд -
ухвалив:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 337 КK України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5 100 (п`ять тисяч сто) гривень.
У відповідності до вимог ст. 100 КПК України речові докази: 
- оптичний носій інформації - DVD-Rдиск 4.7 gb/120 min, упакований до білого паперового конверту, опечатаного печаткою «Для пакетів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві» з підписом дізнавача, із відеозаписом вручення повітки - зберігати в матеріалах кримінального провадження (а.с. 52).
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_7