Справа № 177/3352/25
Провадження № 2-др/177/6/26 
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ 
Іменем України
01 квітня 2026 року  Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:   головуючого судді Лященко В.В.
за участі: секретаря судового засідання Дятел К.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області заяву представника відповідача адвоката Бабенко Олени Арнольдівни про стягнення витрат на правничу допомогу у цивільній справі №177/3352/25 за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Касьян Микола Степанович, до Фермерського господарства «Вікторі-21» про розірвання договору оренди землі,
встановив:
20.03.2026 по цивільній справі №177/3352/25 ухвалено рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Вікторі-21» про розірвання договору оренди землі – відмовлено.
25.03.2026 на адресу суду від представника відповідача за вказаним позовом ФГ «Вікторві-21» адвоката Бабенко О.А. надійшла заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000 грн, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача. Вказані витрати складаються з витрат правничої допомоги сплачених адвокатові відповідачем. 
Про вказані витрати було зазначено представником відповідача при подачі відзиву на позовну заяву, крім того заява про стягнення витрат на правничу допомогу була подана представником відповідача з дотриманням вимог п. 8 ст. 241 ЦПК України, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Проте під час ухвалення рішення суду, питання, щодо витрат на правничу допомогу адвоката вирішено не було.
В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час розгляду справи повідомлялися належним чином. Жодних заперечень до суду не подали. 
Представник відповідача до судового засідання не з`явився,про час розгляду справи повідомлявся належним чином. 
Суд, дослідивши письмові матеріали прийшов до наступного.
Частиною 1 ст. 270 ЦПК України передбачені підстави для ухвалення додаткового рішення по справі, а саме суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України).
Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Згідно ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони.
За вказаних обставин, понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу підлягають компенсації з позивача в повному обсязі, оскільки в задоволені позову відмовлено.
Так, як вбачається з матеріалів справи, представником відповідача було заявлено вимогу про компенсацію витрат на правничу допомогу. В обґрунтування додано Договір №251114-1 про надання правничої допомоги від 14.11.2025 (доданий до відзиву на позовну заяву), Додаток № 1 від 25.03.2026 до Договору №251114-1 про надання правничої допомоги від 14.11.2025, Акт № 1 приймання –передачі наданих послуг від 25.03.2026 до Договору №251114-1 про надання правничої допомоги від 14.11.2025. Про компенсацію вказаних витрат було повідомлено суд представником відповідача протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, рішення суду ухвалено 20.03.2026, а заяву подано до суду 25.03.2026.
Так, в судовому засіданні встановлено, що правничу допомогу відповідачу надавало Адвокатське об`єднання «Копарт». 
Згідно ч. ч. 3, 8 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2ст. 137 ЦПК України).
Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.
Згідно з частиною четвертою статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Статтями 26, 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137 ЦПК України).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Частинами 1, 2 ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення усправі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява N 19336/04.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Надані документи представником відповідача – адвокатським об`єднанням «Копарт» відповідно до положень ст.ст. 15,77 ЦПК України є належними доказами сплати грошових коштів за надання професійної правничої допомоги у даній справі.
Таким чином, у відповідності до вимог ст. 137 ЦПК України, представником відповідача надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги, передбачених в акті виконаних робіт.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що дана справа перебувала в провадженні суду з листопада 2025 року, було проведено два судові засідання (10.02.2026, 16.03.2026) за участю адвоката Копійко А.А., який ознайомився з матеріалами справи, підготував відзив на позовну заяву від 28.11.2025.
Водночас при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до диспозиції частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Позивачем ОСОБА_1 , та її представником Касьяном М.С., не заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.
З урахуванням складності справи, співмірності та пропорційності понесених витрат щодо предмета спору, значення справи для сторін, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг, те, що справу було розглянуто у спрощеному позовному провадженні, з участю представника відповідача у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що розмір вказаних представником відповідача витрат на правничу допомогу, є співмірним виконанням адвокатських робіт, а тому вимога представника відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню в розмірі 13 000 грн.
Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд
ухвалив:
Винести додаткове рішення по цивільної справі №177/3352/25 за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Касьян Микола Степанович, до Фермерського господарства «Вікторі-21» про розірвання договору оренди землі.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Фермерського господарства «Вікторі-21» (ЄДРОУ 44487528) витрати на правничу допомогу в розмірі 13 000 (тринадцять тисяч) гривень 00 коп.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На додаткове рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду.
Повний текст рішення виготовлено 06 квітня 2026 року.

Суддя В.В.Лященко