Справа № 405/8030/25
Провадження №2-а/405/105/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2026 року Подільський районний суд міста Кропивницького у складі головуючого судді Іванової Л.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Кропивницькому адміністративну справу №405/8030/25 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (м. Київ, вул. Федора Ернста, 3), Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (Вінницька область, м. Вінниця, вул. Ботанічна, 23) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Марч О.В. (діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АР № 1285195 від 24.12.2025 року) в інтересах позивача звернулася до Подільського районного суду міста Кропивницького з позовом, який сформовано в системі «Електронний суд», в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6342503, винесену 14 грудня 2025 року поліцейським 2-го взводу 1-ї роти 1 батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП Національної поліції України лейтенантом поліції Мазур А.С., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., провадження по справі закрити, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що 14.12.2025 року поліцейський 2 взводу 1 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП лейтенант поліції Мазур А.С. винесла постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6342503, за якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. 
Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Toyota RAV-4 Hybrid», д.н.з. НОМЕР_1 , 14.12.2025 о 14 год. 08 хв. в с. Махнівка (Комсомольське) по вул. Київська, 65, проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 г ПДР (порушення проїзду на заборонений жовтий сигнал світлофора, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів). Зазначену постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6342503 від 14.12.2025 вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, так як обставини, зазначені в постанові, не відповідають фактичним обставинам справи, і, зокрема, 14 грудня 2025 року приблизно о 14 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Toyota RAV-4 Hybrid», д.н.з. НОМЕР_1 , у селі Махнівка Хмільницького району Вінницької області, та під`їжджаючи до перехрестя, почав перетинати перехрестя на зелений сигнал світлофора, який миготів, при цьому, коли він знаходився вже на самому перехресті, відбулася зміна сигналу світлофора і засвітився жовтий сигнал світлофора. Зупинка у визначеному місці без застосування екстреного гальмування була неможлива без ризику створення аварійної ситуації, тому ОСОБА_1 продовжив рух по перехрестю, завершив маневр, забезпечуючи при цьому безпеку руху, що відповідає вимогам п. 8.11 ПДР України. Після перетину транспортним засобом перехрестя, ОСОБА_1 зупинив екіпаж патрульної поліції, який рухався в зустрічному напрямку та повідомив, що він, нібито, здійснив проїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофора, при цьому поліцейський продемонстрував ОСОБА_1 певний відеофрагмент на екрані власного мобільного телефону, однак на прохання надати докази та повідомити, яким технічним засобом здійснювалася фіксація події, цього зроблено не було. Натомість, працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що законодавством не передбачено, яким технічним засобом має фіксуватися порушення ПДР. В подальшому, працівник поліції без надання доказів вчиненого адміністративного правопорушення виніс постанову серії ЕНА № 6342503, у якій зазначено, що ОСОБА_1 проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора.
При цьому, у постанові відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено фото-чи відеозапис. За таких обставин, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не підтверджено належними і допустимими доказами, як і правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Крім того, зазначила, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , розпочав рух на перехресті на зелене миготливе світло, та, з урахуванням перебування автомобіля на перехресті, він не зміг би зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 ПДР України, не вдаючись до екстреного гальмування, тому його дії щодо продовження руху через перехрестя на жовте світло світлофору є законними діями і не становлять складу будь-якого адміністративного правопорушення.
Окрім того, зазначила, що екіпаж патрульної поліції перебував в зустрічному напрямку руху, ніж транспортний засіб ОСОБА_1 , та за таких умов, поліцейський фізично не міг безпосередньо бачити сигнал світлофора, який діяв саме для смуги та напрямку руху ОСОБА_1 у момент в`їзду на перехрестя.
Відсутність безперервної технічної фіксації з прив`язкою до місця та часу, із чіткою фіксацією положення транспортних засобів та сигналу світлофора саме для напрямку руху ОСОБА_1 , не дає можливості достовірно встановити, який сигнал світлофора діяв саме у цей момент. На прохання ОСОБА_1 надати йому при розгляді адміністративного правопорушення докази порушення ПДР – такі не були надані, за виключенням демонстрації нечіткого відео на особистому телефоні поліцейського.
З урахуванням наведеного, просила скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6342503, винесену 14 грудня 2025 року поліцейським 2-го взводу 1-ї роти 1 батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенантом поліції Мазур А.С., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн., та закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою суду від 29 грудня 2025 року зазначену позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, запропоновано позивачу сплатити судовий збір в розмірі 968 грн. 96 коп.
На виконання зазначеної ухвали суду представником позивача ОСОБА_1 – адвокатом Марч О.В. направлено заяву про усунення недоліків, яка сформована в системі «Електронний суд» 02.01.2026 року та зареєстрована судом 05.01.2026 року, за вх. № 188, за якою просила долучити до матеріалів адміністративної справи квитанцію про сплату судового збору від 26 грудня 2025 року. 
Ухвалою суду від 08 січня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено справу до розгляду без виклику в судове засідання учасників справи (у письмовому провадженні). Надано учасникам справи процесуальний строк для подання заяв по суті справи.
При цьому, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача не надходили, а так само не надходили від учасників справи і клопотань про проведення судового засідання з викликом в судове засідання учасників справи.

Представником відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України подано відзив на позовну заяву, сформований в системі «Електронний суд» 24.01.2026 року, зареєстрований судом 26.01.2026 року за вх. №2569, за яким просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, мотивуючи позицію відповідача тим, що 14.12.2025 року нарядом батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП під час патрулювання АД М-21, по вул. Київська в с. Махнівка, Хмільницького району, Вінницької області, близько 14 год. 05 хв. виявлено транспортний засіб «TOYOTA RAV-4 HYBRID», д.н.з НОМЕР_1 , водій якого проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив підпункт «ґ» пункту 8.7.3 ПДР України. 
Після зупинки транспортного засобу, поліцейський відповідно до ч.3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» представився водію та повідомив причину зупинки. Після виконання вимог ч.3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський відповідно до підпункту «а» пункту 2.4 ПДР пред`явив водію законну вимогу про надання для перевірки документів передбачених підпунктами «а», «б», «ґ» пункту 2.1 ПДР, а саме: посвідчення водія відповідної категорії; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водієм виявився ОСОБА_1 , який виконав законну вимогу поліцейського, пред`явивши для перевірки вищевказані документи.
Відповідно до ст. 222 КУпАП, поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП лейтенант поліції Мазур А.С., як посадова особа, яка має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, в т.ч. за ст. 122 КУпАП, оголосила про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 122 КУпАП щодо ОСОБА_1 . Під час розгляду справи, позивача ознайомлено із правами особи, що притягається до адміністративної відповідальності, передбаченими ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. Встановивши всі обставини справи та факт вчинення адміністративного правопорушення, поліцейським, після розгляду справи було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Позивачу роз`яснено порядок виконання та оскарження даного рішення. Після цього, поліцейським винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6342503 від 14.12.2025 року з накладенням на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.
Щодо відсутності підстав для скасування оскаржуваної постанови зазначив, що факт вчинення адміністративного правопорушення зафіксовано на автомобільний відеореєстратор службового транспортного засобу. Розгляд справи про адміністративне правопорушення поліцейським на місці зафіксовано на портативні відеореєстратори № 476122 та № 476151. Посилання на вказані технічні пристрої зазначено в графі 7 оскаржуваної постанови.
Відповідно до циклограми роботи світлофорних об`єктів на перехресті вулиць Київська – Шкільна в с. Махнівка, Вінницької області, на ділянці 246 км автомобільної дороги міжнародного значення М-21, рух транспортних засобів регулюється такими світлофорними об`єктами, зокрема: напрямок 1: Вінниця – Бердичів та напрямок – 2; Бердичів – Вінниця; Дані напрямки пролягають по вул. Київська; напрямок – 3 та 4 пролягає по вул. Шкільна. Вказані світлофорні об`єкти протилежних напрямків на даному перехресті в с. Махнівка є між собою синхронними. Черговість перемикання сигналів наведених світлофорних об`єктів здійснюється у відповідності до вказаної вище циклограми (Додаток – 1). На головній дорозі даного перехрестя по вул. Київська в с. Махнівка, в напрямку м. Вінниці розташовано світлофорний об`єкти, вмонтований з правого краю проїжджої частини. 
В протилежному напрямку за вказаною вище адресою в сторону м. Бердичіва, де рухався службовий ТЗ також по правий бік проїжджої частини розташований світлофорний об`єкт. Як попередньо зазначено, вказані світлофори протилежних напрямків є синхронними та подаються між собою одночасно без запізнень. 
З огляду на циклограму та відеозапис із автомобільного реєстратора службового ТЗ вбачається наступне: на 19 сек. відео завершується зелений миготливий та вмикається жовтий забороняючий сигнал світлофора (ТЗ позивача не вбачається в полі зору перехрестя); на 20 сек. відео, ТЗ позивача перетинає стоп-лінію за заїжджає в межі перехрестя на забороняючий жовтий сигнал світлофора; на 22 сек. вимикається жовтий та загоряється червоний забороняючий сигнал світлофора, ТЗ позивача завершує проїзд перехрестя. При цьому, відеофіксація з відеореєстратора службового транспортного засобу здійснювалася безперервно, від моменту під`їзду до перехрестя, до моменту зупинки транспортного засобу позивача та підходу до нього поліцейського, тим самим вказаний відеофайл є допустимим доказом виявленого адміністративного правопорушення.
Із змісту відеозаписів із портативних відеореєстраторів вбачається, як працівник поліції записує відеофайл з відеореєстратора службового ТЗ на мобільний пристрій, з якого в подальшому позивачу і було продемонстровано факт вчинення ним адміністративного правопорушення.
Щодо зауважень позивача відносно ознайомлення його з відео із власного мобільного телефону поліцейського, то такі доводи позивача не спростовують самого факту правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП та не є такими, що підтверджують незаконність дій поліцейського, з огляду на наступне: відео, яке поліцейський продемонстрував позивачу із особистого телефону було зафіксовано на автомобільний відеореєстратор службового транспортного засобу, а не на сам мобільний телефон, однак даний відеозапис поліцейським вивантажено на власний телефон з метою якісного та чіткого відтворення такого відео позивачу, так як службовий відеореєстратор за своїм цільовим призначенням в першу чергу слугує для безпосередньої фіксації правопорушення.
Крім того, зазначив, що 18.12.2025 на адресу Батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району УПП надійшла скарга на постанову серії ЕНА № 6342503 від ОСОБА_1 , в ході опрацювання якої працівниками Батальйону було здійснено запит до КП «Вінницька спеціалізована монтажно-експлуатаційна дільниця з організації дорожнього руху» (Вінницьке КП «СМЕД ОДР»).
На вказаний вище письмовий запит було отримано лист від КП «Вінницька спеціалізована монтажно-експлуатаційна дільниця з організації дорожнього руху» (Вінницьке КП «СМЕД ОДР») та було встановлено, що світлофорний об`єкт «вул. Київська вул. Шкільна» розташований на автомобільній дорозі М-21 в с. Махнівка, Хмільницького р-ну, Вінницької області, по вул. Київській, 45 встановлено Вінницьким КП СМЕД ОДР» Експлуатація зазначеного світлофорного об`єкта (СО) здійснюється вказаним підприємством відповідно до чинних норм законодавства; Сигнали світлофорів протилежних напрямків розташованих на автомобільній дорозі М-21 подаються синхронно, відповідно до циклограми.
Щодо невідповідності подачі сигналу встановлено, що дорожній контролер яким обладнано СО контролює напругу по всім каналам (сигналам світлофорів) і проводить аналіз цих напруг по алгоритмам пошуку конфліктних пар та зайвого зеленого. При з`явленні конфліктної ситуації відключається живлення (напруга не подається на жоден сигнал світлофорів на всьому об`єкті). Тобто в ситуації увімкнення будь-якого сигналу (зокрема зеленого, на будь-який світлофор СО) який не відповідає програмі (наданій циклограмі) світлофорний об`єкт має автоматично вимкнутись. Отже доводи позивача з приводу не синхронного відтворення сигналів світлофорів, не знаходять свого підтвердження та водночас спростовуються самою циклограмою роботи світлофорних об`єктів на перехресті вулиць Київська – Шкільна в с. Махнівка, Вінницької області, на ділянці 246 км автомобільної дороги міжнародного значення М-21 .
У доданій до листа циклограмі крім того показано роботу даного світлофора, щодо синхронності подачі сигналів, а також часу їх відображення на самому світлофорі, завдяки чому встановлено що час відображення сигналу: зелений - 6 секунд; зелений миготливий – 3 секунди; жовтий - 3 секунди; червоний - 6 секунд.
Доводи позивача з приводу його не зупинки на жовтий (попереджувальний) сигнал світлофора, з посиланням на п. 8.11 ПДР України, який дозволяє водіям при увімкненні жовтого сигналу світлофору рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожного руху у випадку, коли вони не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 ПДР України, не вдаючись до екстреного гальмування, також не знайшли свого підтвердження, оскільки рух на вказаній ділянці дороги в даний проміжок часу не був ускладнений та вчасне гальмування ТЗ позивача, в момент подачі жовтого сигналу світлофору, не створило б загрози для інших учасників дорожнього руху, тому доводи позивача з приводу відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення та безпідставності винесення оскаржуваної постанови ЕНА № 6342503 від 14.12.2025 не знаходять свого об`єктивного підтвердження, а навпаки спростовуються вказаним вище відеозаписом.

Відповідачем Управлінням патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України відзив на позов, а так само заяви, клопотання, заперечення до суду не подавалися, на підставі чого суд вважає, що останній не скористався своїм процесуальним правом, як на участь в судовому засіданні, подання заяви по суті справи (відзиву на позов), так і подання суду доказів.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, приймаючи до уваги поданий відповідачем Департаментом патрульної поліції Національної поліції України відзив на позов, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1ст. 55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 14 грудня 2025 року поліцейським 2 взводу 1 роти 1 батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції Мазур А.С. винесено постанову серії ЕНА №6342503 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.
Вказана постанова мотивована тим, що 14 грудня 2025 року о 14:08 год. в с. Махнівка (Комсомольське), вул. Київська, 65, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Toyota RAV-4 Hybrid», д.н.з. НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 г ПДР (порушення проїзду на заборонений жовтий сигнал світлофора, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів), за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП. 
Крім того, відповідно до інформації КП «Вінницька спеціалізована монтажно експлуатаційна дільниця з організації дорожнього руху» за вих. №389/01-10 від 24.12.2025 року, наданої на запит батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району на №1690/41/21/20-2025 від 23.12.2025 року, світлофорний об`єкт «вул. Київська - вул. Шкільна», розташований на автомобільній дорозі М-21 по вул. Київській, 45 в с. Махнівка, Хмільницького району Вінницької області, встановлено Вінницьким КП «СМЕД ОДР». Експлуатація зазначеного світлофорного об`єкта (СО) здійснюється підприємством відповідно до чинних норм законодавства. Сигнали світлофорів протилежних напрямків, розташованих на автомобільній дорозі М-21 подаються синхронно, відповідно до циклограми, що надається. Щодо невідповідності подачі сигналу повідомлено, що дорожній контролер, яким обладнано СО контролює напругу по всім каналам (сигналам світлофорів) і проводить аналіз цих напруг по алгоритмам пошуку конфліктних пар та зайвого зеленого. При виявленні конфліктної ситуації відключається живлення (напруга не подається на жоден сигнал світлофорів на всьому об`єкті). Тобто в ситуації увімкнення будь-якого сигналу (зокрема зеленого, на будь-який світлофор СО), який не відповідає програмі (наданій циклограмі) світлофорний об`єкт має автоматично вимкнутися. 
Позивачем, в сою чергу, оскаржується правомірність рішення у формі постанови, винесеного посадовою особою відповідачів Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та УПП у Вінницькій області ДПП, як суб`єктом владних повноважень.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
В свою чергу, конкретні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про Національну поліцію», Правил дорожнього руху.
Відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП настає у разі порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди. 
Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови позивачем під час керування транспортним засобом допущено порушення вимог п.п.8.7.3 (ґ) ПДР.
Згідно з пунктом 8.7.3 ПДР сигнали світлофора мають такі значення: 
а) зелений дозволяє рух; 
б) зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора. Сигнал у вигляді стрілки, що дозволяє поворот ліворуч, дозволяє й розворот, якщо він не заборонений дорожніми знаками. Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції, увімкнений разом із зеленим сигналом світлофора, інформує водія про те, що він має перевагу в зазначеному стрілкою (стрілками) напрямку (напрямках) руху перед транспортними засобами, що рухаються з інших напрямків; 
в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух. Для інформування водіїв про час (у секундах), що залишився до кінця горіння сигналу зеленого кольору, можуть застосовуватися цифрові табло; 
г) чорна контурна стрілка (стрілки), нанесена на основний зелений сигнал, інформує водіїв про наявність додаткової секції світлофора і вказує інші дозволені напрямки руху ніж сигнал додаткової секції; 
ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; 
д) жовтий миготливий сигнал або два жовті миготливі сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу;
е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух.
Відповідно до п. 8.10 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає саме на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.
При цьому, окремо слід звернути увагу на те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з зазначеним позовом та вказуючи на безпідставність винесеної відносно нього постанови у справі про адміністративне правопорушення, як на обґрунтування позовних вимог зазначив, що він, керуючи транспортним засобом, розпочав рух на перехресті на зелене миготливе світло світлофора, та, з урахуванням перебування автомобіля на перехресті, він не зміг би зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому п.8.10 Правил дорожнього руху, не вдаючись до екстреного гальмування, тому його дії щодо продовження руху через перехрестя на жовте світло світлофору є законними діями і не становлять складу будь – якого адміністративного правопорушення. 

При цьому, надаючи оцінку належності і допустимості наданим відповідачем в якості доказу відео-файлу з назвою «Автомобільний відеореєстратор.mp4», яке внесено в АСДС та зберігається в централізованому файловому сховищі, судом відзначається, що запис з відеореєстратора фіксувався з транспортного засобу працівників поліції, які здійснювали рух транспортним засобом в протилежному напрямку з транспортним засобом «Toyota RAV-4 Hybrid», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував позивач ОСОБА_1 , при цьому, з вказаного відеозапису вбачається, що, дійсно, на 20 сек. відеозапису зі сторони руху транспортного засобу працівників поліції увімкнувся жовтий сигнал світлофора. 
Крім того, із зазначеного відеозапису не можливо достовірно встановити, як те чи дійсно транспортний засіб «Toyota RAV-4 Hybrid», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував позивач ОСОБА_1 , на 20 сек. відеозапису перетнув стоп – лінію на жовтий сигнал світлофора, який працював синхронно зі світлофором в протилежному напрямку, в якому рухалися працівники поліції, так і не можливо встановити чи дійсно позивач розпочав рух на перехресті на зелене миготливе світло світлофора, і більш того з перегляду відеозапису вбачається, що з урахуванням дорожньої обстановки, позивач не зміг би зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 ПДР України, не вдаючись до екстреного гальмування, тому позивач продовжив рух далі на жовте світло світлофору, забезпечуючи при цьому безпеку дорожнього руху, що відповідає вимогам п. 8.11 Правил дорожнього руху, за якими водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. 
Окрім того, згідно з п.16.8 Правил дорожнього руху водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.69, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.
Досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про відсутність доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення.
Як наслідок, судом встановлено, що поліцейський 2 взводу 1 роти 1 батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП лейтенант поліції Мазур А.С., визнаючи позивача винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення не належним чином надала оцінку та дослідила обставини, на підставі яких прийшла до висновку та винесла постанову по справі про адміністративне правопорушення, притягнувши позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим та за наведених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість твердження позивача про безпідставність винесеної відносно нього постанови серії ЕНА № 6342503 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14 грудня 2025 року, і накладення адміністративного стягнення, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. 

Також суд не може взяти до уваги доводи відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо циклограми роботи світлофорних об`єктів на перехресті вулиць Київська – Шкільна в с. Махнівка Вінницької області, на ділянці 246 км на автомобільній дорозі міжнародного значення, враховуючи те, що відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог, при цьому, позивач, поряд з іншим, обґрунтовує заявлені позовні вимоги тим, що екіпаж патрульної поліції перебував в зустрічному напрямку руху, ніж його транспортний засіб, та за таких умов, працівник поліції не міг безпосередньо бачити сигнал світлофора, який саме діяв для смуги та напрямку руху його (позивача) у момент виїзду на перехрестя, а не технічною несправністю синхронізації світлофорних об`єктів на перехресті вулиць Київська – Шкільна в с. Махнівка Вінницької області. 

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 30 жовтня 2014 року по справі «Швидка проти України» (Заява №17888/12) суд прийшов до висновку, що справа про адміністративне правопорушення вважається кримінальною у розумінні Конвенції.
Окрім того, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення винуватості поза розумним сумнівом (Avsarv. Turkey), п.282, Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.
Аналогічну позицію Європейського суду з прав людини викладено у справі «Капо проти Бельгії» №2914/98 від 13 січня 2005 року, де в п.25 зазначено, що у кримінальних справах питання доказів належить досліджувати загалом у світлі п.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, і вимагає воно, крім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.
Тобто, при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою слід керуватися стандартом доведення, що передбачає: ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.
Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що службовою особою відповідачів Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 не проведено всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, на підставі чого позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6342503 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14 грудня 2025 року, як така, що винесена в порушення вимог ст.ст. 245, 251, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення, - підлягає закриттю.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Відповідно до вимог ст. 139 КАС України та з огляду на те, що позивач при зверненні з позовом до суду сплатив судовий збір, з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп., що документально підтверджується квитанцією ID:6588-7722-1713-1360 від 26.12.2025 року.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 72, 77, 132, 139, 241, 242, 244, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ч. 2 ст. 122, ст.ст. 251, 254, 256,283,288,289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №106 від 10 жовтня 2001 року, суд, -

В И Р І Ш ИВ :
Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6342503, винесену 14 грудня 2025 року поліцейським 2-го взводу 1-ї роти 1-го батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП Національної поліції України лейтенантом поліції Мазур Анастасією Степанівною, якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп.
Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити.
Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, код ЄДРПОУ 40108646 (м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.295 КАС України.
Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Третій апеляційний адміністративний суд.

Суддя Подільського 
районного суду 
міста Кропивницького Лілія Андріївна Іванова