Справа № 592/43/26
Провадження № 3/592/133/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2026 року         м.Суми 
Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Катрич Ольга Михайлівна, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до ад міністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
в с т а н о в и в :
Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 540218 від 14.12.2025 року, 13.12.2025 о 22 год. 35 хв. в м. Суми, вул. Іллінська, 8, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння рук, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810, прилад ARBL0644 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 –адвокат Биков Д.О. заперечував факт вини ОСОБА_1 та зазначив, що справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Свої заперечення обгрунтував тим, що висновки, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи, належним чином не умотивовані та не ґрунтується на законі.
Положеннями п. 5 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» передбачено, що підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення, згідно із законом, до відповідальності.
При цьому, п. 6 зазначеного Порядку встановлено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
З відеозапису вбачається: (Clip 0 час 22:39:59) Поліцейський: “Шановний водій! Кажу будете проходити на місці?” ОСОБА_1 “Махає головою – ні, тобто шляхом вчинення дій, ОСОБА_1 повідомив патрульного, що він відмовляється від проходження огляду на місці зупинки”.
І в подальшому за весь час відеозапису зі сторони поліцейського відсутній порядок роз`яснення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме відповідно до п. 6 зазначеного Порядку встановлено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. 
В даному випадку патрульний поліцейський не роз`яснив ОСОБА_1 та не запропонував останньому, що у випадку відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або з незгодою з результатами огляду, ОСОБА_1 має право на проведення медичного огляду в найближчому закладі охорони здоров`я. 
Крім того, згода ОСОБА_1 з результатами огляду повинна бути досить чітка та однозначна.
Під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 останньому жодного разу не було роз`яснено його право відмовитися на місці зупинки пройти огляд та пройти його в медичному закладі.
Фактично весь час працівник поліції пропонував пройти огляд на місці зупинки або отримати протокол за відмову від проходження такого огляду, не пропанувавши при цьому пройти такий огляд в медичному закладі, що не відповідає вимогам ст. 266 КУпАП.
Саме те, що ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано лише два варіанти поведінки – пройти огляд на місці зупинки ТЗ або отримати протокол за відмову від проходження такого огляду та останньому не було запропоновано пройти такий огляд у відповідному закладі охорони здоров`я, свідчить про проведення такого огляду із порушенням чинного порядку, а відповідно до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП, такий огляд визнається недійсним.
Зі змісту ч. 3 ст. 266 КУпАП та п. 7 “Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції”, затвердженої наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року вбачається, що стан алкогольного сп`яніння може бути підтверджений або відповідним висновком алкотесту “Драгер”, або у разі незгоди з ним – відповідним висновком закладу охорони здоров`я, що кореспондує обов`язок для правоохоронця з`ясувати вказані вище обставини та роз`яснювати відповідні права водієві.
Відтак, відсутність в матеріалах справи доказів згоди водія з результатами огляду, як і відсутність зі сторони поліції роз`яснення відповідного права на проведення огляду в медичній установі, необхідно розцінювати як неподання належних, допустимих та достатніх доказів керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 245, ст. 251, ст. 252 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 

В той же час, матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містять належних, достатніх та беззаперечних доказів на підтвердження порушення останнім вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, так як з дослідженого у суді відеозапису, наданого до протоколу (а.с.11а), підтверджуються ті факти, на які звернув увагу суду захисник і суд вважає їх слушними. Зокрема, працівником патрульної поліції був зупинений водій автомобіля, в ході розмови було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим було пред`явлено вимогу пройти огляд на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810, після цього водій мовчав, перестав відповідати на неодноразові запитання з приводу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, роз`яснено водію про наслідки, але жодного разу поліцейський ні на місці зупинки, ні у відділу поліції не запропонував ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі, і що той відмовився, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. 
Так, відповідно п. 6, 7, 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (із послідуючими змінами), водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, а у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Проаналізувавши надані докази, суд дійшов до висновку, що патрульним поліцейським не було в повній мірі роз`яснено ОСОБА_1 процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського, а саме що у випадку відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або з незгодою з результатами огляду, ОСОБА_1 має право на проведення медичного огляду в найближчому закладі охорони здоров`я. Так, до протоколу додається Направлення на медичний огляд водія т.з. до закладу охорони здоров`я КНС СОНЦКЛ з позначкою про відмову водія в графі «Результати огляду», але зазначене не відповідає дійсності, дане направлення не оголошувалося ОСОБА_1 та не надавалося на руки або для прочитання. Виписуючи дане направлення, поліцейський його самостійно заповнив та приєднав до інших складених матеріалів. 

Суд розглядає протокол про адміністративне правопорушення у межах тих фактичних обставин та кваліфікації адміністративного правопорушення з посиланням на порушення особою певних норм підзаконних актів, зазначених в ньому посадовою особою, яка складала даний протокол, не виходячи за його межі. 
Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.
Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Відсутність самої події адміністративного правопорушення-діяльність особи не є такою, що могла б розцінюватися як правопорушення. Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. 
З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, що у даному конкретному випадку, з урахуванням обставин справи та наданих доказів, в матеріалах справи відсутні докази згоди водія з результатами огляду, як і відсутні зі сторони поліції роз`яснення відповідного права на проведення огляду в медичній установі, що є порушенням встановленого Порядку огляду на стан сп`яніння, адміністративна відповідальність за яку передбачена диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП за порушення п.2.5 ПДР України, а тому вважаю за необхідне закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за порушення п.2.5 ПДР України.
Керуючись ст. ст.130 ч.1, 247 ч. 1 п. 1, 284 ч.1 п. 3 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП. 

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її винесення 

Суддя       Ольга КАТРИЧ