Справа №638/20454/25

Провадження № 2/638/3414/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року        м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Гребенюка В.В., 
за участі секретаря судового засідання Михайлової Д.О.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Сільченко С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського національного університету мистецтв ім. І.П. Котляревського про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2025 року ОСОБА_1 , в осбі свого представника - адвоката Сільченка С.О., звернулася до суду з вказаним позовом в якому просила: визнати протиправним та скасувати наказ Харківського національного університету мистецтв імені І.П. Котляревського від 27 серпня 2025 року № 232-к «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновити ОСОБА_1 на посаді провідного концертмейстера кафедри сольного співу та оперної підготовки Харківського національного університету мистецтв імені І.П. Котляревського; стягнути з Харківського національного університету мистецтв імені І.П. Котляревського на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 1 вересня 2025 року до моменту ухвалення рішення у справі та судові витрати, в т.ч. витрати на прфесійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн. на підтвердження яких будуть надані підтверджуючи документи пртягом 5 днів з моменту ухвалення рішення суду.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 з 1981 року до 31.08.2025 працювала у Харківському національному університеті мистецтв ім. І.П. Котляревського. З 01.07.1997 - на посаді провідного концентрмейстру кафедри сольного співу. Незважаючи на те, що позивач не подавав заяв про укладення з нею строкового трудового договору (контракту) такий був з нею укладений і 31.08.2025 вона була звільнена з підстав, передбачених п. 2 ст. 36 КЗпП України - за закінчення строку трудового договору. Про звільнення вона отримала лише лист від 30.08.2025 № 69/02-28. Копію наказу про звільнення їй вручено не було.Вважаючи своє звільнення незаконним позивач також вважала, що позивач має сплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 21.10.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, також було встановлено строки для реалізації права сторін на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. 

Відповідач не скористався правом подання заяв по суті справи.

В своєму клопотанні про залишення позову без руху, залишеному судом без задоволення, відповідач звертав увагу на те, що ОСОБА_1 31.08.2025 копія наказу була направлена засобами електронної пошти у відповідності до правил діючих в Харківському національному університеті мистецтв ім. І.П. Котляревського.

В письмових поясненнях представник відповідача - адвокат Добраниця В.М. позов не визнав та просив залишити його без задоволення з тих підстав, що ОСОБА_1 було звільнено через закінчення строку трудового договору, що було здійснено у відповідності до законодавства, а отже, слід відмовити у поновленні на роботі. Відповідно, не підлягають, як на думку представника відповідача, вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Звернуто увагу предствником на те, що позивачем не оспорювався строковий трудовий договір № 284 від 29.08.2024 чи його окремі умови, а тому безпідставнми є посилання позивача на недійсність умов про строк даного трудового договору. Порядок звільнення, зазначав, було дотримано, оскільки ознайомлення ОСОБА_1 з наказом про звільнення здійснено шляхом надсилання такого на її електронну пошту, що відповідає ч. 3 ст. 29 КЗпП України та ч. 2 ст. 7 Закону України «Пр організацію трудових відноси в умовах воєнного стану» за якими за домовленістю сторін пересилання наказів може здійснюватися доступними засобами електронної комунікації. Зазначав, що для реалізації такої можливості в Університеті було затверджено Положення про корпоративну електронну пошту. 01.09.2025 позивач відкрив файл повідомлення на своїй елктронній пошті. Крім того, посилався на те, що позивач під час рзгляду справи №638/8530/25 01.09.2025 у Шевченківському районному суді м. Харкова чітко стверджувала про своє звільнення. Вказане, на думку представника відповідача, свідчить про отримання позивачем наказу про звільнення 01.09.2025 і пропуск місячного строку для звернення до суду з позовом, який подано 16.10.2025 

Відповідача і його представників було повідомлено про дату, час та місце судового розгляду належним чином, однак, представники відповідача в судове засідання не з`явилися. Причину неявки пояснили в надісланому суду клопотанні необхідністю участі в заходах з акредитації Університета. З наведених причин просили відкласти судовий розгляд.

За правилами п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку за першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Відповідач має двох представників у даній справі і за клопотаннями кожного з яких вже було здійснено відкладення судового розгляду через їх неявку. З цих підстав, враховуючи повторну неявку представників в судове засідання, судом постановлено ухвалу про продовження судового розгляду.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовільнити з підстав вказаних в останньому, також посилалися на те, що укладення строкового договору за посадою позивача законодавством не передбачено, обсяг навантаження на педагогічних працівнків на кафедрі сольного співу після звільнення позивача збільшився, а неоскарження умов трудового договору, зокрема щодо строку, не призводить до їх законності і не дає законних підстав для звільнення. Копію наказу про звільнення позивачем було отримано на адвокатський запит після звернення до суду з вищевказаним позовом.

Позивач пояснила, що тривалий час працювала у Харківському національному університеті мистецтв ім. І.П. Котляревського на підставі безстрокового трудового договору. Заяв про необхідність встановлення строкових трудових відносин до роботодавця не подавала. Однак, 30.08.2023 з нею було укладено контракт № 100 строком з 01.09.2023 по 31.08.2024, а 29.08.2024 - контракт № 287 строком з 01.09.2024 по 31.08.2025. Працювала вона після оголошення воєнного стану і дистанційно, і, коли викликали, в університеті. Про майбутнє звільнення та про наявні вакансій, що передбачають можливість укладення безстрокового трудового договору її роботодавець не повідомляв. З наказом про затвердження положення, яке передбачає направлення копій наказів на електронну пошту та з самим положенням її не ознайомлювали. Оскаржуваний наказ на своїй електронній пошті не бачила. Зрозуміла про звільнення коли напередодні її від`єднали від відеоконференції на якій мала звітувати щодо виконання контракту. Повідомлення про звільнення було направлено на адресу за якою вона не проживає. За посадою брала участь лише у викладцькій діяльності вузу - акомпанувала викладачам і студентам, викнання наукової роботи її посада не передбачала. 

Від сторін не надходило заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Харківський національний університет мистецтв імені І.П. Котляревського є установою основним видом діяльності якої є вища освіта (а.с. 36).

Як свідчить трудова книжка ОСОБА_1 останню 01.07.1997 було прийнято на посаду провідного конценртмейстра сольного співу Харківського державного інституту местецтв. 29.01.2019 було утворено кафедру сольного співу та оперної підготовки. 01.02.2019 позивача переведено на посаду провідного конценртмейстра кафедри сольного співу та оперної підготовки, наказ 40-к від вказаної дати. Наказом від 28.08.2023 № 217-к продовжено трудові відносини на посаді провідного конценртмейстра кафедри сольного співу та оперної підготовки за строковим трудовим договором (контрактом) по 31.08.2024 (запис 9 від 01.09.2023). Згідно запису 10 від 01.09.2024 з позивачем укладено новий строковий трудовий договір на посаду провідного конценртмейстра кафедри сольного співу та оперної підготовки по 31.08.2025, наказ № 242-к від 30.08.2024. Наказом № 232-к від 27.08.2025 ОСОБА_1 звільнено у зв`язку із закінченням строку трудового договору, п. 2 ст. 36 КЗпП України (а.с. 139 - 141).

Витяг з наказу Харківському національному університеті мистецтв ім. І.П. Котляревського № 40-к від 29.01.2019 свідчить, що ОСОБА_1 було переведено з 01.02.2019 на посаду провідного конценртмейстра кафедри сольного співу та оперної підготовки. Строк трудового договору при цьому не встановлювався (а.с. 82).

30.08.2023 з ОСОБА_1 Харківським національним університетом мистецтв ім. І.П. Котляревського було укладено контракт № 100 строком з 01.09.2023 по 31.08.2024 в якому вона визначена як науково-педагогічний працівник (а.с. 79 - 81).

29.08.2024 між позивачем та відповідачем укладено контракт № 287 строком з 01.09.2024 по 31.08.2025 на підставі наказу. Як підставу для контракту надано відповідачем до справи витяг з наказу 242-к від 30.08.2024, що передбачає укладення з позивачем строкового трудового договору із строком аналогічним як в контракті № 287 (а.с. 76 - 78).

Згідно до наданої відповідачем копії наказу № 242-к від 30.08.2024 запроваджено з 01.09.2024 для працівників, визначених цим наказом ( ОСОБА_1 вказана у п. 4), можливість здійснення комунікації та обміну документами з кадрових питань між Університетом та працівниками шляхом направлення документів електронною поштою на офіційну електронну адресу Університету та відділу кадрів, електронні адреси працівників, зазначені ними у строковому трудовому договорі (контракті) або адресу електронної корпоративної пошти працівника, створеної відповідно до Положення про корпоративну електронну пошту Харківського національного університету мистецтв ім. І.П. Котляревського (п. 14). Даних про ознайомлення позивача з даним наказом та названим Положенням матеріали справи не містять (а.с. 100 - 101).

До справи надано витяг з наказу № 232-к від 27.08.2025 про звільнення ОСОБА_1 , яка працює на повний робочий день з оплатою за рахунок коштів загального фонду - 0,75 ставки, з оплатою за рахунок коштів спеціального фонду - 0,25 ставки, 31.08.2025 у зв`язку із закінченням строку трудового договору, п. 2 ст. 36 КЗпП України (а.с. 74). Даний наказ не містить підпису про вручення його копії позивачу чи ознайомлення останньою з наказом. 

До наказу додано роздруківку з повідомленням: «Надсилаємо копію наказу про звільнення для ознайомлення, просимо підійти до відділу кадрів за трудовою книжкою» з електронної пошти з адресатом: ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дата: 29.08.2025 о 17:35. Згідно роздруківки до листа прикріплено файл 232-к звільнення ОСОБА_2 31 серпня.pdf. 

У витязі перегляду активності ІНФОРМАЦІЯ_1 вказано, що 02.09.2025 12:22:37 переглянуто надісланий від hrd@num.kh.ua на адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 файл 232-к звільнення Проненко 31 серпня.pdf (а.с. 48 - 49).

Відповідачем ОСОБА_1 листом № 69/02-28 від 30.08.2025 було повідомлено, що її було звільнено 31.08.2025 у зв`язку із закінченням строку трудового договору, п. 2 ст. 36 КЗпП України. Також прсили забрати трудову книжку. Даний лист було направлено на адресу: АДРЕСА_1 та отримано позивачем 20.09.2029. Копія наказу до повідомлення додано не було (а.с. 14). 

Як зафіксовано на відеозаписі судового засідання 01.09.2025 у справі 638/8530/25, наявному в матеріалах справи і оглянутому в судовому засідані, ОСОБА_1 , допитана як свідок вказувала про її звільнення. 

Листом № 01-23/1472 від 29.10.2025, копія якого долучена до справи відповідачем, ОСОБА_1 , крім іншого, було направлено копію витягу з наказу від 27.08.2025 № 232-к «Про звільнення ОСОБА_1 ». Отримання 04.11.2025 цього листа та з ним копії витягу з названого наказу позивачем визнано (а.с. 70-71).

Відповідачем до справи надано штатні розписи.

Кількість штатних посад провідних конценртмейстрів, що утримується зарахунок коштів загального фонду державного бюджету - 55, в т.ч. посада позивача, кількість штатних посад провідних концентрмейстрів, що утримується зарахунок коштів спеціального фонду державного бюджету - 7 (штатний розпис Харківського національного університету мистецтв ім. І.П. Котляревського, затверджений від 31.01.2024) (а.с. 171 - 181 /174,180/).

Кількість штатних посад провідних концентрмейстрів, що утримується зарахунок коштів загального фонду державного бюджету - 56,75, кількість штатних посад провідних концентрмейстрів, що утримується зарахунок коштів спеціального фонду державного бюджету - 0 (штатний розпис Харківського національного університету мистецтв ім. І.П. Котляревського, затверджений від 03.03.2025) (а.с. 162 - 170 /165/).

Кількість штатних посад провідних концентрмейстрів, що утримується зарахунок коштів загального фонду державного бюджету - 11,5, кількість штатних посад провідних концентрмейстрів, що утримується зарахунок коштів спеціального фонду державного бюджету - 4,25 (штатний розпис Харківського національного університету мистецтв ім. І.П. Котляревського, затверджений від 25.06.2025) (а.с. 144 - 161 /152,159/).

За інформацією щодо планового навчального навантаження провідних концентрмейстрів кафедри сольного співу Харківського національного університету мистецтв ім. І.П. Котляревського на 2024/2025 навчальний рік станом на 01.09.2024 складало на 6 посад по 900 годин, 2 посади по 675 годин, посада 451 година, посада 450 годин, посада 228 годин. Загалом 7879 годин наваньаження, 11 фактично зайнятих відповідними особами посад з урахуванням позивача (а.с. 191). 

На 2025/2026 навчальний рік станом на 31.08.2025 - 2 посади по 950 годин, 2 посади по 930 годин, посада 900 годин, посада 691 годин, посада 475 годин, загалом 5826 годин навантаження, 7 фактично зайнятих відповідними особами посад (а.с. 191). 

Станом на 01.10.2025 навантаженя вже склало: посада 1426 годин, посада 1424 години, посада 1390 годин, посадада 1171 година, посада 1125 годин, посада 691 година, посада 475 годин, посада 456 годин, посада 455 годин, посада 237 годин, посада 227 годин. Загалом 9077 годин, 11 фактично зайнятих відповідними особами посад (а.с. 191).

Дані штатних розписів і інформації щодо планового навчального навантаження провідних концентрмейстрів кафедри сольного співу Харківського національного університету мистецтв ім. І.П. Котляревського на 2024/2025, 2025/2026 навчальні роки свідчать про різницю між затвердженою кількістю посад і фактично зайнятими (останніх менше), а наявне навантаження розподіляється між особами, що фактично займають посади.

Завданням цивільного судочинства, як передбачено частиною 1 статті 2 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК України).

У відповідності до висновків, викладених у постановах Верховного суду від 13 листопада 2019 року у справі № 207/1385/16-ц, від 15 жовтня 2025 року у справі № 757/26553/21, від 28 січня 2026 року у справі № 761/6973/23 у трудових спорах саме відповідач (роботодавець) має доводити законність звільнення працівника.

Згідно статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Трудові відносини всіх працівників регулює Кодекс законів про працю України (частина 1 статті 1).

В силу частини 1 статті 9 КЗпП України умови трудових договорів, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством України про працю, є недійсними.

За нормами частин 1, 3 статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Правила статті 23 КЗпП України встановлюють, що трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. Роботодавець зобов`язаний інформувати працівників, які працюють за строковим трудовим договором, про вакансії, що відповідають їх кваліфікації та передбачають можливість укладення безстрокового трудового договору, а також забезпечити рівні можливості таких працівників для його укладення.

Закон України «Про вищу освіту» встановлює основні правові, організаційні, фінансові засади функціонування системи вищої освіти, створює умови для посилення співпраці державних органів і бізнесу з закладами вищої освіти на принципах автономії закладів вищої освіти, поєднання освіти з наукою та виробництвом з метою підготовки конкурентоспроможного людського капіталу для високотехнологічного та інноваційного розвитку країни, самореалізації особистості, забезпечення потреб суспільства, ринку праці та держави у кваліфікованих фахівцях.

Названий закон передбачає можливість укладення строкового трудового договору (контракту) із керівником закладу вищої освіти (стаття 15), з керівником кафедри (навчально-наукового інституту) (стаття 43).

В частина 1-3 статті 53 названого закону надано визначення науково-педагогічних, педагогічних та наукових працівників закладів вищої освіти. 

Так, науково-педагогічні працівники - це особи, які за основним місцем роботи у закладах вищої освіти провадять навчальну, методичну, наукову (науково-технічну, мистецьку) та організаційну діяльність. Педагогічні працівники - це особи, які за основним місцем роботи у закладах вищої освіти провадять навчальну, методичну та організаційну діяльність. Наукові працівники - це особи, які за основним місцем роботи та відповідно до трудового договору ( контракту) професійно здійснюють наукову, науково-технічну або науково-організаційну діяльність та мають відповідну кваліфікацію незалежно від наявності наукового ступеня або вченого звання.

За частиною 6 статті 60 Закону України «Про вищу освіту» посади педагогічних і науково-педагогічних працівників, які підвищують кваліфікацію або проходять стажування з відривом від виробництва, на цей період можуть заміщуватися іншими особами без проведення конкурсу на умовах строкового трудового договору ( контракту).

Посада провідного концертмейстера віднесена Переліком посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженим постановою КМ України № 963 від 14.06.2000 до науково-педагогічних працівників закладів вищої освіти. Разом з тим, у разі коли час проведення наукової роботи становить менш як 30 відсотків робочого часу на навчальний рік, зазначені посади належать до посад педагогічних працівників. 

Отже, законодавство передбачає, що лише посади провідного концертмейстера, які підвищують кваліфікацію або проходять стажування з відривом від виробництва, на цей період можуть заміщуватися іншими особами без проведення конкурсу на саме умовах строкового трудового договору (контракту).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Надалі, строк дії воєнного стану був неодноразово продовжений, та діє на теперішній час.

Особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності в Україні у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" визначено Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» № 2136-ІХ (стаття 1 даного законо).

Згідно з пунктом 2 розділу «Прикінцеві положення» Закону № 2136-ІХ главу XIX «Прикінцеві положення» Кодексу законів про працю України доповнено пунктом 2 такого змісту: «Під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

З огляду на викладене положення Закону № 2136-ІХ, які регулюють деякі аспекти трудових відносин інакше, ніж Кодекс законів про працю України - мають пріоритетне застосування на період дії воєнного стану.

Положеннями частини 1 статті 2 даного закону закріплено, що у період дії воєнного стану сторони за згодою визначають форму трудового договору.

Таким чином, можна виснувати, що наразі під час дії воєнного стану строковий трудовий договір з науково-педагогічними та педагогічними працівниками вищіх закладів освіти може укладатися у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника, у випадках, визначених Законом України «Про вищу освіту» та за згодою сторін трудового договору. 

Неодноразове підписання позивачем вищевказаних контрактів без будь-яких зауважень та заперечень свідчить, що сторонами було досягнуто згоди щодо форми трудового договору - контракту при укладенні обох вищевказаних контрактах.

Підставою припинення трудового договору пункт 2 часини 1 статті 36 КЗпП визначає закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення;

При цьому трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 23, вважаються такими, що укладені на невизначений строк (частина 2 статті 39-1 КЗпП України).

Роботодавець частиною 1 статті 41 КЗпП України зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Ознайомлення працівників з наказами (розпорядженнями), повідомленнями, іншими документами роботодавця щодо їхніх прав та обов`язків допускається, згідно частини 3 статті 29 КЗпП України, з використанням визначених у трудовому договорі засобів електронних комунікаційних мереж з накладенням удосконаленого електронного підпису або кваліфікованого електронного підпису.

У період дії воєнного стану сторони трудового договору, в силу частини 2 статті 7 № 2136-ІХ, можуть домовитися про альтернативні способи створення, пересилання і зберігання наказів (розпоряджень) роботодавця, повідомлень та інших документів з питань трудових відносин та про будь-який інший доступний спосіб електронної комунікації, який обрано за згодою між роботодавцем та працівником.

В наявних в матеріалах справи копях контрактів відсутні умови про узгодження засобів електронної комунікації, альтернтивні способи створення, пересилання і зберігання наказів (розпоряджень) роботодавця, повідомлень та інших документів з питань трудових відносин. Графа «електронна пошта» в обох контрактах не заповнена.

Доказів ознайомлення ОСОБА_1 з наказом № 242-к від 30.08.2024, яким запроваджено з 01.09.2024 для працівників, визначених цим наказом ( ОСОБА_1 вказана у п. 4), можливість здійснення комунікації та обміну документами з кадрових питань між Університетом та працівниками шляхом направлення документів електронною поштою на офіційну електронну адресу Університету та відділу кадрів, електронні адреси працівників, зазначені ними у строковому трудовому договорі (контракті) або адресу електронної корпоративної пошти працівника, створеної відповідно до Положення про корпоративну електронну пошту Харківського національного університету мистецтв ім. І.П. Котляревського, відповідачем не надано. Відсутні в справі докази і ознайомлення позивача з названим Положенням. Також, справа не містить доказів, що позивач погодилася із запровадженим порядком комунікаії та обміну документацією, як на момент введення в дію таких нормативних актів, так і на момент направлення спірного наказу засобами електронною поштою.

Саме направлення копії наказу на електронну пошту ОСОБА_1 є односторонньою дією відповідача і не свідчить про вираження згоди позивачем на такий порядок пересилання документів з кадрових питань.

Крім того, дані, що надіслана копія оскаржуваного наказу містила електроний підпис у відповідності до ст. 29 КЗпП України в матеріалах справи на момент її розгляду відсуті.

При цьому суд враховує, що на надіслане віповідачем повідомлення з копією наказу про звільнення позивач не направляв свого особистого листа із згодою про отримання даного документа. Натомість, позивач звернулася із запитом до Харківського національного університету мистецтв ім. І.П. Котляревського про надання документів, в т.ч. наказу про звільнення (лист відповідача № 01-23/1472 від 29.10.2025 отриманий позивачем 04.11.2025). 

За таких обставин - відсутності домовленості між позивачем та відповідачем щодо електронного надсилання документації з трудових відносин слід дійти висновку, що копія спірного наказу про звільнення отримано позивачем 04.11.2025.

Як зазначала ОСОБА_1 в поясненнях вона працювала дистанційно та в день звільнення не була за місцезнаходженням відповідача, а від так останній з об`єктивних причин не міг видати позивачу трудову книжку. Питання про несвоєчасний розрахунок в позові не ставилося. 

Про надання позивачу письмового повідомлення про нараховані та виплачені позивачу суми при звільненні матеріали справи не містять.

Положеннями частини 3 статті 23 КЗпП України зобов`язують роботодавця інформувати працівників, які працюють за строковим трудовим договором, про вакансії, що відповідають їх кваліфікації та передбачають можливість укладення безстрокового трудового договору, а також забезпечити рівні можливості таких працівників для його укладення.

В той же час відповідачем не надано до матеріалів справи доказів виконання обов`язку з інформування позивача про вакансії, що відповідають її кваліфікації та передбачають можливість укладення безстрокового трудового договору. При цьому, як встановлено вище згідно даних штатнх розписів і фактично зайнятих посад провідних концертмейстрів кількість останніх меншна за встановлену штатними розписами. 

Отже, у відповідача були наявні вільні вакансії, що могли бути запропоновані позивачу у відповідності до вимог законодавства для забезпечення продовження трудових відносин. Про інше пояснення представників відповідача і надані ними документи не свідчать. 

Крім того. як свідчать матеріали справи відсутні перешкоди для встановлення трудових відносини з позивачем на невизначений строк з урахуванням характеру роботи та умов її виконання. Особливості трудових відносин під час воєнного стану не припиняють дію положень що трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, вважаються такими, що укладені на невизначений строк.

За вказаних обставин порядок звільнення позивача був порушений.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення (частина 2 статті 233 КЗпП України).

Як встановлено вище копію оскаржуваного наказу позивач отримала 04.11.2025, а до суду вона звернулася 16.10.2025. Відповідно, позивачем не пропущено строк звернення до суду.

У разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір (частина 1 статті 235 КЗпП України).

За змістом наведеної норми працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом. Наведене відповідає висновку Верховного суду в постанові від 25.03.2026 у справи № 761/20960/21.

Таким чином, вимога про поновлення позивача на посаді підлягає задоволенню.

Рішення про поновлення працівника визнає наказ про звільнення незаконним та скасовує останній, адже особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах. Тому за вимогою про визнання наказу про звільнення незаконним і скасування його відсутня необхідність повторно ухвалювати рішення. Наведене відповідає правозастосовчій практиці Верховного суду (постанова, ухвалена 25.03.2026 за результатами розгляду справи № 761/20960/21).

У відповідності до частини 2 статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. 

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100).

Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку № 100 основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (годинна) заробітна плата працівника.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку № 100).

У відповідності до довідки про доходи, наданої відповідачем середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 531,96 грн., середньомісячна - 13831,16 грн. (а.с. 90).

Вимушений прогул позивача тривав з 1 вересня 2025 року по 6 квітня 2026 року, тобто 187 робочих дні.

Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 99476,52 грн (187 робочих дні х 531,96 грн.) з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, а також про поновлення на роботі незаконного звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Враховуючи задоволення вимог ОСОБА_1 про поновлення її на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, наявні підстави для допущення негайного виконання вказаного судового рішення.

Представник позивача заявив у позові, що документи на обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу будуть надані після ухваленя рішення у справі. 

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення яким вирішуються лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (частина 3 статті 270 ЦПК України).

Враховуючи наведене відсутні підстави призначати судове засідання для вирішення питання про судові витрати. 

На підставі викладеного ст. 231 КЗпП України, керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 264-265, 273-274, 279-282, 284, 289, 354-355, 430 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Позов задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 на посаді провідного концертмейстера кафедри сольного співу та оперної підготовки Харківського національного університету мистецтв імені І.П. Котляревського

Стягнути з Харківського національного університету мистецтв імені І.П. Котляревського на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 1 вересня 2025 року до 6 квітня 2026 року в сумі 99476,52 грн (з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання постанови Шевченківського районного суду міста Харкова від 6 квітня 2026 року в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та в частині стягнення з Харківського національного університету мистецтв імені І.П. Котляревського на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більше ніж за один місяць.

Позивач: ОСОБА_1 , тел. НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Сільченко Сергій Олександрович, ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел. НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 

Відповідач: Харківський національний університет мистецтв імені І.П. Котляревського, ел. пошта info@num.kh.ua, тел. 380577311095, адреса: 61003, м. Харків, майдан Конституції, 11/13, ЄДРПОУ 02214350.

Представник відповідача: адвокат Добраниця Валерій Михайлович, ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_3 , тел. НОМЕР_5 , адреса а/с 594, п/і НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_7 . 

Представник відповідача: Осадча Вікторія Володимирівна, адреса: 61003, м. Харків, майдан Конституції, 11/13.

Суддя           В. В. Гребенюк