ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

26 березня 2026 року 	м.Суми	

Справа №575/867/23 
Номер провадження 22-ц/816/217/26

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів - Замченко А. О. , Черних О. М. 
за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І., 
учасники справи:
позивач – Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
третя особа – ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 березня 2025 року, ухваленого і проголошеного в м. Охтирка в складі судді Яценко Н.Г.,

в с т а н о в и в :

05 вересня 2023 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі – АТ КБ «ПриватБанк») звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 05 листопада 2019 року в розмірі 101655,09 грн, з яких борг за кредитом - 85166,79 грн, борг по процентам за користування кредитом - 16488,30 грн.
Позов обґрунтований тим, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву від 05 листопада 2019 року, за якою позичальнику відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, 29 листопада 2019 року підписав паспорт споживчого кредиту, отримав кредитну картку типу преміальна картка World Black Edition з кредитним лімітом до 200000 грн. Відповідач користувався картковим рахунком та використовував кредитні кошти, проте вчасно борг не повернув і станом на 07 липня 2023 року утворилась заборгованість на загальну суму 101655,09 грн, яку банк просить стягнути на свою користь.
29 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся із зустрічним позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання нечинними транзакції, здійснені 15 липня 2023 року о 16 год. 30 хв., о 16 год. 31 хв., о 16 год. 33 хв., о 16 год. 34 хв. з платіжної картки № НОМЕР_1 на іншу картку у терміналі самообслуговування за адресою: пл. Адама Міцкевича, буд. 6/7, м. Львів, щодо переказу грошових коштів в сумі 20040 грн кожна. Крім того, просив зобов?язати банк повернути безпідставно списані 15 липня 2023 року з банківського/карткового рахунку № НОМЕР_2 кошти в розмірі 20040 грн за кожну з чотирьох транзакцій шляхом їх відновлення на картковому рахунку.
Вимоги зустрічного позову мотивовані тим, що по кредитному рахунку № НОМЕР_2 були випущені платіжні картки № НОМЕР_3 для особистого користування ОСОБА_1 та № НОМЕР_1 для користування дружиною відповідача – ОСОБА_2 , рух коштів за якими відбувався по одному рахунку. 15 липня 2022 року в період часу з 16 год. 30 хв. до 16 год. 47 хв. невстановлені особи вчинили шахрайські дії шляхом втручання в електронну платіжну систему , в результаті чого заволоділи грошовими коштами у сумі 89178 грн, в тому числі по вказаному рахунку за платіжною карткою № НОМЕР_1 на суму 80160 грн з нарахованими банком комісіями. Кошти електронними переказами надійшли стороннім особам: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за невідомими банківськими реквізитами чотирма транзакціями у сумі 20040 грн кожна. З пояснень працівників банку вказане списання коштів відбулося шляхом виготовлення цифрового дублікату платіжної картки № НОМЕР_1 без відома її власника. Того ж дня ОСОБА_2 негайно повідомила про шахрайство за номером телефону «гарячої лінії» банку, заблокувала видаткові операції по картці, подала заяву про скасування транзакцій, а також заяву про вчинення злочину до органів національної поліції. 21 липня 2022 року за заявою ОСОБА_2 до Єдиного реєстру досудових розслідувань Охтирським районним відділом поліції ГУНП в Сумській області внесені відомості по кримінальному провадженню № 12022205480000128 за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 190 КК України, в межах якого ОСОБА_2 була допитна в якості потерпілої. Крім того, 12 серпня 2023 року ОСОБА_2 подала до Національного Банку України та відповідача заяви про несанкціоноване списання коштів з карткового рахунку внаслідок неналежного забезпечення банком-емітентом вимог електронної безпеки щодо неможливості стороннього втручання в систему електронних платежів, доступу сторонніх осіб до персональних даних власника картки та достатнього рівня кібербезпеки, що унеможливлював би заволодіння коштами власника картки без його відома. У відповідь на вказану заяву банк повідомив, що вирішення питання про відновлення коштів не може бути проведене до закінчення розслідування кримінального провадження. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не розголошували будь-яким стороннім особам номер картки, ПІН та CVV-код, не передавали реквізити платіжної картки через відкриті канали інформаційного обміну, не відкривали посилання у мережі Інтернет, зазначені в «листах-розсилках» як можливих засобах «фішингу». Крім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не перебували 15 липня 2022 року в м. Львів, а тому не мали можливості пред?явити фізичну картку для здійснення переказу коштів. Таким чином, електронний платіжний засіб ОСОБА_2 було використано без фізичного пред?явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача. За вказаних обставин банк після надходження повідомлення або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний був негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу та негайно відновити залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції, чого відповідач не зробив. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 своїми діями чи бездіяльністю сприяли втраті, незаконному використанню ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, що в свою чергу свідчить про наявність правових підстав для задоволення зустрічного позову та відмови в задоволенні первісного позову.
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 березня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.
Зустрічний позов задоволено частково.
Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» повернути на банківський рахунок № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 80160 грн.
В іншій частині зустрічного позову відмовлено.
Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2147,20 грн.
В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду в частині вирішених вимог первісного і зустрічного позовів скасувати та ухвалити нове про задоволення первісного позову та відмову в задоволенні зустрічного позову. Зазначає, що проведення операцій по електронному переказу коштів через термінал самообслуговування неможливе без авторизації. 15 липня 2023 року було здійснено успішний вхід ОСОБА_2 в мобільний застосунок «Приват24» з її мобільного телефону, тобто нею було узгоджено вхід до свого аккаунта шахраям, дзвінок з банку для підтвердження входу в «Приват24» надходив на фінансовий номер ОСОБА_2 , цей номер, аккаунт не змінювались, вхід в аккаунт здійснено з правильним введенням логіну і паролю. Ці обставини свідчать про розголошення ОСОБА_2 інформації, якою скористались шахраї, а тому вини банку в списанні коштів немає, а обов`язок з повернення боргу лежить на відповідачі.
Рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог зустрічного позову не оскаржується, а тому на підставі ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомлені про час і місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явилися. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без сторін, оскільки явка до апеляційного суду є необов`язковою, їх позиція є чіткою і зрозумілою. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 – адвоката Савочки А.М., представника АТ КБ «ПриватБанк» - Панькова О.П., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що скарга підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 05 листопада 2019 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладений договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, позичальник надав згоду на те, що анкета-заява разом Умовами і правилами надання банківських послуг, складають договір про надання банківських послуг. Крім того, ОСОБА_1 підтвердив, що він ознайомився з Умовами і правилами надання банківських послуг, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, які розміщені на офіційному сайті privatbank.ua, пам`яткою клієнта, тарифами банку та отримав їх примірник (шляхом самостійного роздрукування/в електронній формі шляхом власноручного підписання цифровим підписом та направлення повідомлення про одержання), які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. ОСОБА_1 зобов`язався самостійно ознайомитися зі змінами Умов і правил надання банківських послуг на офіційному сайті банку privatbank.ua (т. 1 а.с. 42-43).
29 листопада 2019 року ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту по кожному з типів кредитного продукту, в тому числі по карткам типу «MasterCard Platinum», «MasterCard World Black Edition» (т. 1 а.с. 57-58).
02 листопада 2021 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 була підписана заява про приєднання до Умов та Правил банківських послуг, в якій сторонами було узгоджено основні умови кредитування: тип кредиту, сума кредитного ліміту, строк та мета, спосіб та строк надання кредиту, реальна процентна ставка та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача, порядок повернення кредиту із зазначенням кількості та розміру платежів, періодичності їх внесення, наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язання за договором, а також викладено повний зміст Умов та Правил надання банківських послуг (т. 1 а.с. 44-56).
Згідно з п.п. 2.3, 2.4 заяви про приєднання до Умов та Правил банківських послуг від 02 листопада 2021 року ОСОБА_1 отримав строковий кредит на споживчі цілі на картковий рахунок, розмір кредитного ліміту, який не перевищує 100000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % - оплата частинами, 2,9 % - миттєва розстрочка, строком на 24 місяці із можливістю пролонгації.
ОСОБА_1 надані кредитні картки № НОМЕР_4 від 29 листопада 2019 року терміном дії до листопада 2022 року, тип картки «MasterCard Platinum»; картку № НОМЕР_3 від 02 листопада 2021 року з терміном дії до жовтня 2024 року, тип картки «MasterCard World Black Edition»; картку № НОМЕР_1 від 25 січня 2022 року терміном дії до січня 2025 року, тип картки «MasterCard World Black Edition» (т. 1 а.с. 41).
Довіреністю від 21 січня 2022 року ОСОБА_1 , як основний власник рахунку, дав згоду на відкриття додаткового рахунку № НОМЕР_5 в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_2 та уповноважив її розпоряджатися цим рахунком, в тому числі вносити та отримувати грошові кошти без обмежень суми на рахунок, переказувати кошти з рахунку, отримувати додатковий електронний платіжний засіб до рахунку, отримувати будь-яку інформацію щодо рахунку. ОСОБА_1 засвідчив свою повну особисту відповідальність за економічну доцільність та законність операцій, які проводяться довіреною особою за його рахунком (т. 2 а.с.108-109).
25 січня 2022 року ОСОБА_2 приєдналася до Умов і Правил надання банківських послуг шляхом підписання відповідної заяви (т. 2 а.с. 110-122).
25 жовтня 2021 року на відкритому ОСОБА_1 картковому рахунку № НОМЕР_4 встановлено кредитний ліміт в розмірі 100000 грн, який 02 листопада 2021 року збільшено 110000 грн, а 04 січня 2023 року зменшено до 0,00 грн (т. 1 а.с. 40).
Згідно з розрахунком загальний розмір заборгованості за кредитним договором станом на 07 липня 2023 року становить 101655,09 грн та складається з боргу за тілом кредиту - 85166,79 грн та боргу за простроченими відсотками - 16488,30 грн (т. 1 а.с. 10-13, т. 2 а.с. 123).
20 липня 2022 року ОСОБА_2 звернулася до Охтирського РВП ГУНП в Сумській області із заявою, в якій просила внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості по вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185, ст. 190, ст. 200, ст. 361 КК України за фактом незаконного здійснення невстановленою особою у період часу з 16 год. 30 хв. по 16 год. 47 хв. 15 липня 2022 року електронних переказів грошових коштів чотирма транзакціями по 20040 грн кожна на невідомі їй банківські реквізити, отримувачами за якими є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 122).
08 серпня 2022 року ОСОБА_2 звернулася до Національного Банку України та АТ КБ «ПриватБанк» із заявою про проведення службового розслідування за фактом незаконного втручання в роботу електронної платіжної системи, вжиття заходів щодо повернення коштів та припинення нарахування відсотків, в якій зазначила, що 15 липня 2022 року невстановлені особи вчинили шахрайські дії з належними їй банківськими картками, в тому числі з карткою № НОМЕР_1 по рахунку № НОМЕР_2 , втрутилися у роботу електронно-обчислювальних машин та автоматизованих систем, в результаті чого заволоділи грошовими коштами у загальному розмірі 89178 грн. При цьому, ОСОБА_2 зазначила, що вона не розголошувала будь-яким стороннім особам (у тому числі родичам, знайомим, дітям, працівникам банку, касирам та іншим особам) номер картки, ПІН та CVV-код, не зберігала ПІН-код разом з платіжною картою, не передавала реквізити платіжної картки через відкриті канали інформаційного обміну (електронну пошту, смс, соціальні мережі, чати, тощо), не відкривала посилання (сторінки, сайти, портали, тощо) у мережі Інтернет, зазначені в тих чи інших «листах-розсилках» як можливих засобах «фішингу». На думку заявниці, незаконне списання належних їй грошових коштів стало можливим, в тому числі, внаслідок недостатнього (неналежного) рівня безпеки системи електронних платежів банком-емітентом (т. 1 а.с. 126-127).
Висновком АТ КБ «ПриватБанк» службової перевірки за результатами перевірки інформації про вчинення шахрайських дій у відношенні клієнта банку ОСОБА_2 , подія ІТ № 21823 АТ від 10 листопада 2023 року, встановлено, що у клієнта банку ОСОБА_2 було відкрито договір SAMDNWFC00071475605, кредитна карта № НОМЕР_1 . З вказаної карти було здійснено переказ грошових коштів чотирма транзакціями на загальну суму 82564,80 грн, з урахуванням комісії, а саме: 15 липня 2022 року о 16 год. 30 хв. переказ на картку НОМЕР_6 в терміналі самообслуговування ТС205425 UKR (пл. Адама Міцкевича, буд. 6/7, відділення банку) 20641,20 грн (20040 грн + комісія 601,20 грн); 15 липня 2022 року о 16 год. 31 хв. переказ на картку НОМЕР_7 в терміналі самообслуговування ТС205425 (пл. Адама Міцкевича, буд. 6/7, відділення банку) 20641,20 грн (20040 грн + комісія 601,20 грн); 15 липня 2022 року о 16 год. 33 хв. переказ на картку НОМЕР_8 в терміналі самообслуговування ТС205425 (пл. Адама Міцкевича, буд. 6/7, відділення банку) 20641,20 грн (20040 грн + комісія 601,20 грн); 15 липня 2022 року о 16 год. 34 хв. переказ на картку НОМЕР_7 в терміналі самообслуговування (пл. Адама Міцкевича, буд. 6/7, відділення банку) 20641,20 грн (20040 грн + комісія 601,20 грн). Отримувачі вказаних коштів повідомили співробітника банку, що повертати їх відмовляються, оскільки ними було проведено операцію «валюта-обмін». Успішний вхід до «Приват24» клієнта банку ОСОБА_2 за 15 липня 2023 року було зафіксовано з чотирьох пристроїв, один з яких IPHONE13,4 (з ідентифікатором банку 6А6938С9-9548-490В-8288- DC58052BDBE0), який був у користуванні клієнта ОСОБА_2 15 липня 2022 року о 16 год. 22 хв. ОСОБА_2 з мобільного телефону узгодила шахраям вхід до свого «Приват24», дзвінок від АТ КБ «ПриватБанк» для підтвердження входу в «Приват24» надходив на номер клієнта. Змін в аккаунті ОСОБА_2 під час шахрайського входу у «Приват24» не зафіксовано, фінансовий номер клієнта не змінювався, вхід до аккаунта здійснювався за правильного введення логіну та паролю, що свідчить про розголошення вказаної інформації самим клієнтом. Таким чином, зібрані у ході перевірки дані свідчать про те, що операція по переказу грошових коштів клієнта ОСОБА_2 проведені шахрайським шляхом, у зв`язку з компрометуванням паролів входу до системи «Приват24» та PIN-кодів карток самим клієнтом. Операції по карті № НОМЕР_1 ОСОБА_2 знаходяться в зоні відповідальності клієнта (т. 1 а.с. 197-199).
Судом також встановлено, що ОСОБА_2 одразу після виявлення списання коштів 15 липня 2022 року негайно повідомила про вказаний факт за номером телефону «гарячої лінії» КБ «ПриватБанк», заблокувала видаткові операції по картці, подала заяву про скасування транзакцій, а також заяву про вчинення злочину до органів національної поліції з приводу незаконного заволодіння невідомими особами грошовими коштами, що знаходились на її банківській карті, якою вона користувалася.
Згідно з Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 12022205480000128 від 21 липня 2022 року Охтирським РВП ГУНП в Сумській області внесені відомості за ч. 1 ст. 190 КК України та розпочате досудове розслідування за заявою ОСОБА_2 про те, що 15 липня 2022 року невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа її грошовими коштами в сумі 89380 грн з кредитних карт заявниці (т. 1 а.с. 123).
Під час проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню було допитано потерпілу ОСОБА_2 , яка пояснила, що вона є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» та має три кредитні карти, серед яких є карти № НОМЕР_1 та № НОМЕР_9 , які вона періодично використовує для проведення розрахунків в магазинах. 15 липня 2022 року о 16 год. 37 хв. ОСОБА_2 на мобільний телефон в застосунок «Приват24» надійшло повідомлення про те, що в її карті № НОМЕР_1 не вірно введений пін-код, хоча в той момент ОСОБА_2 перебувала за місцем мешкання, банківська карта була при ній. Після цього, в мобільному додатку «Приват24» ОСОБА_2 послідовно надійшли повідомлення про зняття грошових коштів з банківської карти чотирма транзакціями в сумі 20080 грн кожна. В подальшому ОСОБА_2 на мобільний телефон зателефонував невідомий чоловік з незнайомого номеру та запитав чи підтверджує вона оплату в Убер, на що остання заперечила. ОСОБА_2 зателефонувала своєму чоловіку ОСОБА_1 та повідомила про зняття грошових коштів з банківського рахунку, після чого він заблокував кредитну карту. Потім ОСОБА_2 знову прийшло повідомлення в мобільному додатку «Приват24» про зняття з кредитної карти № НОМЕР_9 грошових коштів в сумі 9036 грн. ОСОБА_2 зателефонувала на гарячу лінію АТ КБ «ПриватБанк» та заблокувала всі свої банківські картки. При цьому, ОСОБА_2 запитала у співробітника банку кому саме було перераховані належні їй грошові кошти в сумі 89178 грн, на що їй було повідомлено про проведення банком перевірки за даним фактом. З мобільного додатку «Приват24» ОСОБА_2 стало відомо, що її грошові кошти було перераховано: два платежі в сумі 20000 грн з комісією 40 грн кожний на карту № НОМЕР_10 на ім`я ОСОБА_4 ; в сумі 9000 грн з комісією 18 грн на карту № НОМЕР_11 на ім`я ОСОБА_6 ; в сумі 20000 грн з комісією 40 грн на карту № НОМЕР_12 на ім`я ОСОБА_7 ; в сумі 20000 грн з комісією 40 грн було перераховано на карту № НОМЕР_13 на ім`я ОСОБА_3 18 липня 2022 року у відділенні АТ КБ «ПриватБанк», розташованому по вул. Батюка в м. Охтирка, Сумської області, співробітник банку повідомив ОСОБА_2 про те, що в ході перевірки встановлено, що перераховані грошові кошти було одразу використано через термінал на придбання криптовалюти, на що остання дозволу не давала. Згідно з випискою по рахунках з карт грошові кошти переказано на карти в терміналі самообслуговування у відділені банку за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 229-230, 248-249).
Відмовляючи у задоволенні первісного позову, суд першої інстанції виходив з того, що банк не спростував доводів ОСОБА_1 щодо вчинення незаконних дій по зняттю грошових коштів з банківських рахунків, а також не довів, що ОСОБА_2 своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої особистої інформації, яка дає змогу від її імені розпоряджатися фінансовими ресурсами та вчиняти правочини. При цьому, сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності. Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, які беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. У разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. На думку суду, саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Суд також урахував, що факт звернення ОСОБА_2 до правоохоронних органів з приводу вчинених стосовно неї шахрайських дій свідчить про те, що у неї була дійсно відсутня воля на вчинення такого перерахування. Відтак, суд дійшов до висновку, що грошові кошти були списані з карткового рахунку за ініціативою інших осіб внаслідок недозволеної платіжної операції, а банком не було вчинено дій, спрямованих на встановлення фактичних обставин списання коштів з карткового рахунку, яким користувалася ОСОБА_2 .
Вирішуючи вимоги зустрічного позову суд виходив зі встановлених обставин списання грошових коштів позивача, а повернення суми коштів на картковий рахунок вважав ефективним способом захисту для відновлення порушених прав.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.
Статтею 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка.
Пунктом 5 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 (далі - Положення № 705), визначено, що користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем.
Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції (п. 9 розділу VI Положення № 705).
Отже, на відповідача покладено обов`язок нерозголошення (нерозкриття) інформації за рахунком, паролів, ПІН-кодів, CVV-кодів, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.
ОСОБА_1 не спростовано, що в період проведення оспорюваних операцій зі списання коштів фінансовий номер його довіреної особи – ОСОБА_2 не блокувався і діяв, сім-картка з фінансовим номером не замінювалась, дію не припиняла, а також що дружина відповідача особисто через мобільний застосунок «Приват24» здійснила вхід у систему з використанням логіну і паролю після того як на її фінансовий номер мобільного телефону в застосунок «Приват24» надійшло повідомлення про те, що в її карті № НОМЕР_1 не вірно введений пін-код, тобто вона вчинила дії з розголошення конфіденційної інформації, після чого без її відома відбувся вхід у Приват24 з її аккаунта з наступним перерахуванням коштів з обох карток на користь третіх осіб.
Враховуючи, що операція з переказу спірних коштів була здійснена після фактичного надання доступу до аккаунта мобільного застосунку «Приват24», списання коштів з кредитного рахунку ОСОБА_1 відбулося за електронною ідентифікацією електронного платіжного засобу і його користувача, тому банк не несе відповідальність за спірні операції.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 05 червня 2019 року у справі № 712/4463/16-ц (провадження № 61-22267св18), від 10 липня 2019 року у справі № 522/22780/15-ц (провадження № 61-23040св18), від 17 червня 2020 року у справі № 201/15185/16-ц (провадження № 61-41264св18).
Отже, ОСОБА_2 своїми діями сприяла втраті чи незаконному використанню інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, чому суд першої інстанції належної оцінки не надав, дійшовши помилкових висновків про відмову у задоволенні первісного позову та часткове задоволення зустрічного позову.
Оскільки відповідачем не спростовується і не оспорюється факт існування кредитної заборгованості, правильності його нарахування, тому апеляційний суд виходить з доданого до позову розрахунку банку про заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 05 листопада 2019 року в розмірі 101655 грн 09 коп., яка складається з 85166 грн 79 коп. боргу за кредитом та 16488 грн 30 коп. боргу по процентам за користування кредитом, яка підлягає стягненню з відповідача на користь банку у повному обсязі.
Виходячи з викладеного, на підставі п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині вирішених вимог первісного позову та задоволених вимог зустрічного позову з ухваленням нового рішення про задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог про зобов`язання повернути кошти.
На підставі ст. 141 ЦПК України розподіл судових витрат підлягає зміні.
Оскільки за наслідками апеляційного перегляду судового рішення первісний позов задовольняється у повному обсязі а вимоги зустрічного позову залишаються без задоволення, тому за рахунок відповідача банку слід компенсувати 2684 грн судового збору за подання позову та 4509,12 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
Враховуючи те, що ця справа є справою незначної складності, а ціна позову не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому на підставі п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.
Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 березня 2025 року скасувати в частині вирішених вимог первісного позову та задоволених вимог зустрічного позову.
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 05 листопада 2019 року в розмірі 101655 грн 09 коп., яка складається з 85166 грн 79 коп. боргу за кредитом та 16488 грн 30 коп. боргу по процентам за користування кредитом.
Зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про зобов`язання повернути безпідставно списані кошти шляхом їх відновлення на картковому рахунку залишити без задоволення.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_14 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (ЄДРПОУ 14360570) 2684 грн судового збору за подання позову та 4509 грн 12 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 
Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді: А. О. Замченко 

О. М. Черних