Справа № 932/5832/25
Номер провадження 2/932/2150/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 року          м. Дніпро
Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Леміщенко О.О., за участю секретаря судового засідання Маншиліна Д.С., розглянувши у розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:
20 грудня 2024 року представник позивача ОКП «Донецьктеплокомуненерго», ОСОБА_2 , звернулася до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська через підсистему «Електронний суд» із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» (надалі – Позивач) є обласним теплопостачальним підприємством, яке виробляє теплову енергію для забезпечення споживачів послугами з централізованого опалення. Підприємство засноване на спільній власності територіальних громад і знаходиться в управлінні Донецької обласної державної адміністрації. Управління Підприємством на період дії Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» здійснює облдержадміністрація, обласна військово-цивільна адміністрація. До складу підприємства входить 16 теплопостачальних відокремлених підрозділів. Відокремлений підрозділ «Виробнича одиниця обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Костянтинівкатепломережа» є структурним підрозділом Позивача, основною діяльністю якого є виробництво теплової енергії та надання її споживачам (фізичним та юридичним особам) у тому числі і Відповідачам. Згідно із Законами України “Про теплопостачання”, “Про житлово-комунальні послуги” Позивач виробляє теплову енергію відповідно до стандартів, нормативів, норм і правил для потреб опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, а споживач, відповідно до ст. ст. 19, ст.19-1 Закону України “Про теплопостачання” від 02.06.2005р. №2633-IV, зобов`язаний щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію у строки, встановлені договором або законом. Оскільки квартира АДРЕСА_1 , який приєднано до системи централізованого теплопостачання Відповідачі – є споживачами житлово-комунальних послуг та на ці відносини поширюється дія Закону України “Про житлово-комунальні послуги”. Так, здійснюючи свою діяльність, Позивач протягом тривалого часу в опалювальний період надає ОСОБА_3 (надалі – Відповідачі) теплову енергію у квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . Відповідачі використали надану послугу для задоволення власних потреб та не відмовлялися від цих послуг. На підприємстві Позивача на ім`я відповідального наймача відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , що відповідає вищевказаній квартирі та відповідно до якого нараховується плата за теплову енергію. Будинок, де розташована квартира обладнаний лічильником. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно права власності по квартирі за вказаною адресою є: ОСОБА_3 . Станом на дату звернення Позивача до Суду, грошове зобов`язання Відповідачів перед Позивачем не виконане, на порушення норм статей 509,525,526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства України, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно ст. 543 Цивільного кодексу України кредитор має право вимагати виконання обов`язку частиною або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором (стягувачем). Станом на дату подання до суду даної позовної заяви, до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» НЕ надходило жодних звернень споживачів по квартирі, розташованої за адресою : АДРЕСА_3 , щодо НЕ проведення стягнення за теплову енергію з наданням документів відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022р. № 206 (зі змінами), а тому у Позивача є право звернення до Суду за захистом свого порушеного права.
Справу було зареєстровано 27 травня 2025 року в автоматизованій системі документообігу (Д-3).
Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26 лютого 2025 року №4273-IX, який набрав чинності 25 квітня 2025 року, змінено найменування Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська на Шевченківський районний суд міста Дніпра.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 червня 2025 року, справу було передано на розгляд судді Шевченківського районного суду міста Дніпра Леміщенко О.О.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 11 серпня 2025 року було відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду.
30 вересня 2025 року до Шевченківського районного суду міста Дніпра через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача. Ухвалою суду від 01 жовтня 2025 року строк на подання відзиву було поновлено, сам відзив було долучено до матеріалів цивільної справи. У відзиві представник відповідача зазначає, що відповідачка з 23.04.2022 року по цей час є внутрішньо переміщеною особою, вона була змушена у звязку з військовою агресією покинути житло, а тому з об`єктивних причин не могла користуватися послугами позивача, оскільки не проживала за адресою в АДРЕСА_3 . До отримання правової допомоги не була обізнана про те, що треба подавати повідомлення позивачу про те, що вона має статус внутрішньо переміщеної особи. 26.09.2025 представником адвокатом Таранковою О.О. було направлено позивачу повідомлення та документи для застосування абз. 3 п. 1 Постанови КМУ № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», з пропозицією не проводити стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги до квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації її як внутрішньо-переміщеної особи: АДРЕСА_4 та подати заяву про залишення позову без розгляду. Постановою КМУ не встановлено присічних строків для подачі повідомлення споживачами комунальних послуг про їх статус ВПО, також не встановлено строків, що споживач повинен подати таке повідомлення до подачі позову, вважаємо, що оскільки стягнення заборгованості здійснює саме суд, а не постачальник комунальних послуг, в той же час повідомлення позивача на момент розгляду справи та ДО винесення судом рішення відповідачем здійснено, отже, на нашу думку, вимоги абз. 3 п. 1 Постанови КМУ № 206 від 05.03.2022 на даний момент виконано, тому просимо суд ці вимоги застосувати. У зв`язку із забороною стягнення заборгованості до закінчення воєнного стану, просимо суд відмовити в задоволенні позову, так як він поданий передчасно, а саме до припинення або скасування воєнного стану. Окрім того, вважаємо ,що нарахування заборогованості з 23.04.2022 безпідставне, оскільки відповідачка не могла користуватися комунальними послугами з причин, що не залежили від неї і що повязано з бойовими діями за місцем знаходженням майна. Просимо врахувати, що відповідачка є матір`ю малолітньої 6-річної дитини, проживає в м.Світловодську, де орендує квартиру та відповідно cплачує за місцем проживання комунальні послуги, стягнення коштів в даній справі спричинить надмірний тягар та поставить в скрутне матеріальне становище відповідачку, яка у зв`язку з війною втратила можливість проживати в своєму житлі та хоча номінально і є його власником, але фактично не може ані користуватися ним, ані розпоряджатися, оскільки, як їй відомо, квартира стоїть з розбитими вікнами, жителів в будинку одинці, якщо взагалі є, а на разі і котельні, які здійснювали комунальні послуги розбиті, тобто фактично житло не придатне для проживання. Також просимо врахувати часткові оплати за листопад 2021 року - 258 грн. та 1270,60 грн., оплачено 23.12.2021 та за січень 2022 - 1414 грн, оплачено 03.02.2022.
30 жовтня 2025 року до Шевченківського районного суду міста Дніпра через підсистему «Електронний суд» надійшли заперечення на відзив від представника позивача. В запереченнях зазначено, що у відзиві на позовну заяву представник Позивача подомляє, що Відповідач є внутрішньо переміщеною особою, від 10.04.2023 р. № 3501-5002702559. 26.09.2025 р. представником Відповідача було направлено повідомлення позивачу повідомлення та документи для підтвердження цього факту. Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (довідка 399250103 від 15.10.2024р.) про те, що ОСОБА_3 є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу, квартири, серія та номер: 1179, виданий 29.08.2018, видавник: приватний нотаріус Костянтинівського міського нотаріального округу Донецької області Борисевич Віра Адольфівна. Відповідно до п.37 Постанови КМУ від 21 серпня 2019р. № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» споживач не звільняється від оплати за житлово-комунальні послуги у разі тимчасової відсутності в житловому приміщенні. Крім того, відповідно до ст.317, ст.319. ст.322 Цивільного кодексу України власник квартири володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, власність зобов`язує, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Враховуючи той факт, що заборгованість за період з 01.11.2019 р. по 23.02.2024 р. була нарахована до початку періоду воєнного стану, а відповідно може бути стягнена як така, що виникла до 24 лютого 2024р., тобто до дати початку бойових дій або тимчасової окупації територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, або тимчасово окупованих. Аналіз змісту абзацу 3 п. 1 Постанови КМУ № 206 „Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану” від 05.03.2022р, чітко дозволяє набути висновку, що заборона стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги виникає саме з моменту отримання споживачем статусу внутрішньо-переміщенної особи, за умов належного повідомлення виконавця житлово-комунальних послуг про цей факт. Підсумовуючи викладене, позивач зазначає, що нарахування плати за теплову енергію за період з 01.11.2019 р. по 31.10.2024р.. здійснено відповідачу виключно до вимог чинного законодавства України. Жодних додаткових нарахувань окрім тих, що передбачені законодавством, підприємство позивача не здійснювало. Таким чином, вважаємо, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а обставини які викладені у позовній заяві підтверджують обов`язок відповідача сплатити спожиті ним послуги з постачання теплової енергії у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .
12 грудня 2025 року до Шевченківського районного суду міста Дніпра через підсистему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення від представника відповідача, відповідно до яких згідно розрахунку заборгованості, що є додатком до позовної заяви, станом на січень 2022 року всього заборгованість складає 8702, 99 грн., але вважаємо, що такий розрахунок проведено не вірно, оскільки не враховані часткові проплати (квитанції надавались до відзиву на позовну заяву), а саме: Не врахована оплата в сумі 1414.00 грн, яка врахована як оплата за лютий 2022, хоча ця сума сплачувалась 02 лютого 2022 року за січень 2022 року, також в графі розрахунку заборгованості «Оплата» не врахована сума за листопад 2021 року 1270,50 грн., квитанція про оплату №1026647568 від 23.12.2021 року. Тобто розрахунок заборгованості основної суми наступний : 8702,99 грн. -1270,50 грн. – 1414.00 =6018,49 грн. Станом на січень 2022 року заборгованість з абонентської плати, згідно розрахунку позивача, складає 45,20 грн. Тобто, всього 6063, 69 грн. З розрахунком інфляційні витрат за період з 01.11.2019 по 23.02.2022 в сумі 60, 95 грн. та 3% річних – в сумі 8, 87 грн. погоджуємося. Так, відповідачем визнається наступна сума заборгованості: 6018, 49 грн. за теплову енергію, 45,20 грн. за абонентське обслуговування, 8,87 грн. - 3% річних, 60, 95 грн. - інфляційних втрат. Що стосується заборгованості за період з 24.02.2022 по 31.10.2024, то просимо суд застосувати положення абз. 3 п. 1 Постанови КМУ № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», відповідно до якого установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. з дати виникнення можливості бойових дій/початку бойових дій по дату припинення можливості бойових дій/завершення бойових дій на територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 “Про облік внутрішньо переміщених осіб” (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312; 2016 р., № 46, ст. 1669; 2022 р., № 26, ст. 1418), або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, документи, що підтверджують факт перетинання державного кордону України (на виїзд з України і в`їзд в Україну) у відповідний період часу), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285). Постановою КМУ не встановлено присічних строків для подачі повідомлення споживачами комунальних послуг про їх статус ВПО, також не встановлено строків, що споживач повинен подати таке повідомлення до подачі позову, вважаємо, що оскільки стягнення заборгованості здійснює саме суд, а не постачальник комунальних послуг, в той же час повідомлення позивача на момент розгляду справи та ДО винесення судом рішення відповідачем здійснено. У зв`язку із забороною стягнення заборгованості до закінчення воєнного стану, просимо суд відмовити в задоволенні позову в цій частині, так як він поданий передчасно. Просимо врахувати ситуацію, яка склалася у відповідача, те, що вона змушена була не по своїй волі залишити місце проживання, фактично позбавлена права користування квартирою, і враховуючи обставини, взагалі ймовірно втратить цю власність. Наразі з маленькою дитиною проживає в орендованій квартирі, там сплачує оренду та комунальні послуги, та фактично не користувалася послугами позивача з початком війни.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. В матеріалах справи містять заяви від представника позивача, в яких вона просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином.
Представник відповідача в судових засіданнях підтримала свої заяви, просила застосувати положення постановим КМУ № 206 від 05.03.2022 року та відмовити у задоволені позовних вимог.
Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що представником позивача на підтвердження наявної заборгованості відповідача було надано наступні докази.
Копію детального розрахунку нарахування платежів за теплову енергію на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , із особливим рахунком № НОМЕР_1 відкритим на ОСОБА_3 .
Акт № б/н про підключення житлового будинку до системи централізованого опалення від 28 жовтня 2019 року, відповідно до якого відбулося підключення житлового будинку на АДРЕСА_5 .
Акт № б/н про підключення житлового будинку до системи централізованого опалення від 02 листопада 2020 року, відповідно до якого відбулося підключення житлового будинку на АДРЕСА_5 .
Акт № б/н про підключення нежитлової будівлі до мережі (системи) теплопостачання (у зв`язку з початком опалювального сезону) від 25 жовтня 2021 року, відповідно до якого відбулося підключення житлового будинку на АДРЕСА_5 .
Акт № б/н про підключення житлового будинку до мережі (системи) теплопостачання (у зв`язку з початком опалювального сезону) від 20 грудня 2022 року відповідно до якого відбулося підключення житлового будинку на АДРЕСА_5 .
Акт про підключення житлового будинку/будівлі до мережі (системи) централізованого опалення (теплопостачання) (у зв`язку з початком опалювального сезону) від 01 листопада 2023 року, відповідно до якого відбулося підключення житлового будинку на АДРЕСА_5 .
Витяг з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 399250103 від 15.10.2024 року, відповідно до якого квартира за адресою: АДРЕСА_3 , належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .
Копію розрахунку заборгованості громадянки ОСОБА_3 перед ОКП «Донецьктеплокомуненерго» за теплову енергію за період з 01.11.2019 року по 31.10.2024 року, відповідно до якого заборгованість становить 14963,73 гривні.
Дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», які діяли на момент початку виникнення заборгованості (далі – Правила №630), Постановою КМУ від 21 серпня 2019 року №830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії»(далі – Правила №830) тощо.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.
Пунктом другим частини першої статті 5 наведеного вище Закону визначено, що комунальними послугами є в тому числі послуги з постачання теплової енергії.
Відповідно до ст.ст. 19, 19-1 ЗУ «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року №2633-IV (далі – Закон №2633-ІV) споживачі теплової енергії повинні щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за спожиту (отриману) теплову енергію.
Відповідно до ст. 9 Закону №2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором, дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Пунктом 18 Правил №630 визначено порядок обліку та оплати послуг. Так, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.
Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Таким чином, незважаючи на укладення чи не укладення споживачем договору на теплопостачання, за умови отримання ним відповідних послуг він несе обов`язок щодо оплати отриманої теплової енергії.
Верховним Судом у постанові від 27.02.2019 у справі №334/2789/15-ц визначене, що ні ЦК України, ні Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання», ні Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення не передбачені випадки, коли недодержання письмової форми договору про надання послуг з теплопостачання має наслідком його недійсність. Відсутність письмового договору про надання послуг з теплопостачання та постачання гарячої води не свідчить про відсутність певних договірних відносин і не звільняє відповідачів від оплати за фактично надані послуги.
Отже, незважаючи на укладення чи не укладення споживачем договору на теплопостачання, за умови отримання ним відповідних послуг він несе обов`язок щодо оплати отриманої теплової енергії.
Так, відповідно до матеріалів справи, суд приходить до висновку, що сторони справи у своїх заявах не заперечують проти факту існування договору про надання теплової енергії, його виконання та отримання наданих послуг. Однак, представник відповідача заперечує проти нарахованої заборгованості, зазначаючи, що відповідач є внутрішньо переміщеною особою, здійснювала часткова погашення, а також її представником було направлено повідомлення до позивача із проханням не проводити стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги на підставі постанови КМУ № 206 від 05.03.2022 року.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 року «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», Кабінет Міністрів України постановляє:
1. Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється:
нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285);
припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285);
стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. з дати виникнення можливості бойових дій/початку бойових дій по дату припинення можливості бойових дій/завершення бойових дій на територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 “Про облік внутрішньо переміщених осіб” (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312; 2016 р., № 46, ст. 1669; 2022 р., № 26, ст. 1418), або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, документи, що підтверджують факт перетинання державного кордону України (на виїзд з України і в`їзд в Україну) у відповідний період часу), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285);
нарахування плати за житлово-комунальні послуги з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій, включених до переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій, та стягнення заборгованості за ці послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. за відповідний період окупації, споживачів та/або членів їх сімей на відповідній території.
2. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.
Так, представником відповідача на підтвердження того, що відповідач є внутрішньо переміщеною особою, а також те, що позивачу направлялося повідомлення про це, було надано наступне.
Копію адвокатського запиту адвоката Таранкової Олени Олегівни від 26.09.2025 року, в додатках до якого зазначені довідки ВПО.
Саму копію довідки від 23.04.2022 року № 1217-5001317052 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_7 .
А також копію довідки від 10.04.2023 року № 3501-5002702559 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_5 , яка фактично проживає: АДРЕСА_8 .
Враховуючи ці довідки, а також пояснення представника відповідача, які були надані в судових засіданнях, суд погоджується із твердженням представника відповідача про те, що законодавство не містить установленого строку для подання до надавача комунальних послуг повідомлення про те, що особа є внутрішньо переміщеною особою та фактично не користується наданими комунальними послугами. А враховуюче те, що відповідач є внутрішньо переміщеною особою з 23.04.2022 року, а повідомлення про такий статус було направлено позивачу у період розгляду цивільної справи, тобто до винесення судом рішення по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги у частині стягнень з березня 2022 року по жовтень 2024 року не підлягають задоволенню.
Щодо часткового погашення заборгованості та її утворення, суд зазначає наступне.
В матеріалах справи містяться квитанції щодо сплати відповідачем ОСОБА_1 абонентської плати в розмірі 258,00 гривень за період з 01.11.2021 року по 30.11.2021 року на рахунок позивача; та сплати за теплову енергію в розмірі 1263,00 гривень за період з 01.11.2021 року по 30.11.2021 року. Інші надані суду квитанції відносяться до сплати інших комунальних послуг та до спірних правовідносин жодного відношення не мають.
Так, представник відповідача просив врахувати вказані квитанцію про сплату комунальних послуг за теплопостачання, так як вони не були враховані позивачем під час формування заборгованості. Однак, як вбачається з розрахунку заборгованості за надану теплову енергію за період з 01.11.2019 року по 31.10.2024 року, яка була надана позивачем під час подання позовної заяви, вказані суми були зараховані як плата за грудень 2021 року.
А отже суд констатує, що представником відповідача не надано інших доказів сплати заборгованості за надання послуг теплопостачання, розрахунків на підтвердження неправильності нарахування плати за теплову енергію також не надано, а тому позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в частині стягнення заборгованості з листопада 2019 року по лютий 2022 року, в розмірі 8383,66 гривень за теплову енергію, заборгованість за абонентське обслуговування в розмірі 45,24 гривні, інфляційні витрати в розмірі 60,95 гривень, сума 3% річних в розмірі 8,87 гривень.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки судом вимоги позивача задовольняються частково, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто наступні суми: витрати по сплаті судового збору в розмірі 1362,11 гривень, витрати у вигляді поштових витрат в розмірі 25,30 гривень, та витрати на отримання відомостей з Державного реєстру речових прав в розмірі 25,30 гривень.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» заборгованість зі сплати послуг з теплопостачання у сумі 8453,48 гривень (вісім тисяч чотириста п`ятдесят чотири гривні 48 копійок), яка складається з суми основного боргу – 8338,42 гривень, заборгованості за абонентське обслуговування 45,24 гривень, інфляційні витрати – 60,95 гривень, суми 3% річних – 8,87 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1362,11 гривень (одна тисяча триста шістдесят дві гривні 11 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» судові витрати у вигляді поштових витрат в розмірі 25,30 гривень (двадцять п`ять гривень 30 копійок), та витрат на отримання відомостей з Державного реєстру речових прав в розмірі 25,30 гривень (двадцять п`ять гривень 30 копійок).
В задоволені інших позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складено та підписано суддею 23 січня 2026 року.

Позивач: Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго», код ЄДРПОУ 03337119, адреса знаходження: Донецька область, м. Дружківка, вул. Космонавтів, буд. 39.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_8 .

Суддя          О.О. Леміщенко