ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

07 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/10016/25	
Суддя І інстанції – Ремез К.І.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),
суддів: Коршуна А.О., Сафронової С.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2026 року про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ: 

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року у справі №160/10016/25 адміністративний позов - задоволено, а саме:
Визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 24.09.2021, а також щодо перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні.
Зобов`язано Головне управління ДФС у Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 24.09.2021, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 29.01.2020 та Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021, відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.
Зобов`язано Головне управління ДФС у Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.
На виконання цього рішення, позивачу видано виконавчий лист.
05.02.2026 позивач звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю, в якій просить суд:
- встановити судовий контроль над Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 39394856) щодо виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 по справі №160/10016/25; 
- надати строк 30 (тридцять) днів на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 по справі №160/10016/25; 
- у разі невиконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 по справі №160/10016/25, у встановлений судовим контролем строк накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення Головного управлінням ДФС у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 39394856) штраф у сумі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2026 року у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №160/10016/25 відмовлено.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив її скасувати та винести постанову, якою направити заяву про встановлення судового контролю для розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного судую
Апеляційна скарга обґрунтована помилковістю висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі.
В письмовому відзиві на апеляційну скаргу Головне управління ДФС у Дніпропетровській області просило відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
В силу приписів ст.129-1 Конституції України, ст.13 Закону України “Про судоустрій і статус суддів”, ст.ст.14, 370 КАС України рішення суду є обов`язковим для виконання.
При цьому, для цілей застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стадія виконання рішення суду є складовою доступу до правосуддя.
Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” є джерелом права, свідчить про те, що право на доступ до суду було б ілюзорним, якби остаточне, зобов`язальне судове рішення залишалося без дієвим на шкоду одній зі сторін (справа “Ромашов проти України, рішення від 27.07.2004р.).
Отже, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.
У свою чергу, судовий контроль є важливою конституційною гарантією забезпечення обов`язковості судового рішення. Це означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (відповідно до приписів резолютивної та мотивувальної частини рішення).
Одним із видів судового контролю за виконанням рішення суду, який передбачений КАС України, є встановлення судом обов`язку суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ст. 382 КАС України).
Так, згідно з частиною 1 статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
В свою чергу, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати те, чи виконано судове рішення, причини, які призводять до невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.
У спірному випадку суд першої інстанції зазначив, що рішення суду, яке набрало законної сили, в силу приписів ст.129-1 Конституції України, є обов`язковим для виконання.
В той же час, суд першої інстанції вказав на те, що позивачем не було надано доказів звернення до державної виконавчої служби з метою пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, а також доказів щодо неможливості його примусового виконання. При цьому, судом не встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або що відповідач створює перешкоди для виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 по справі №160/10016/25.
З приводу таких висновків суду першої інстанції слід зазначити те, що загальний порядок виконання судових рішень, який встановлено Законом України “Про виконавче провадження”, не позбавляє суд права встановити судовий контроль за виконанням судового рішення. Встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, не залежить від наявності відкритого виконавчого провадження та від його результатів. 
Вказане прямо передбачено ч.4 ст.382 КАС України.
Отже, підстави, з яких судом першої інстанції відмовлено в задоволенні заяви про встановлення судового контролю, неможливо визнати законними.
При цьому, судом першої інстанції не звернув увагу та не дослідив обставини на які посилається позивач та не перевірив виконання Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року у справі №160/10016/25 в межах покладених на нього зобов`язань.
Вказані обставини свідчать про неповноту дослідження судом першої інстанції тих підстав, які обумовили звернення позивача до суду із заявою про встановлення судового контролю.
З цих підстав, приймаючи до уваги те, що повноваженнями щодо встановлення судового контролю, в силу приписів ст.382 КАС України, наділений суд, який ухвалив рішення у справі, у даному випадку Дніпропетровський окружний адміністративний суд, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.320, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2026 року – скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили дати її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
В повному обсязі постанова складена 07 квітня 2026 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов 

суддя А.О. Коршун 

суддя С.В. Сафронова