Справа №717/509/26
Номер провадження 2-о/717/78/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2026 року   Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого - судді:    Туржанського В.В.
при секретарі:     Каленчуку П.О. 
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Кельменці цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин.
Заявник:     ОСОБА_1 .
Заінтересована особа:   Кельменецька селищна рада Дністровського
району Чернівецької області.
Заявник ОСОБА_1 подала до Кельменецького районного суду Чернівецької області заяву, в якій просить ухвалити рішення, яким встановити факт родинних відносин між нею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , як між рідними дочкою та мамою; між нею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , як між рідними дочкою та батьком. 
ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. У поданій до суду заяві просить розглянути справу за її відсутності. 
Представник заінтересованої особи - Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області Олійник Б.О. у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, та надіслав до суду заяву у якій просить розглянути справу за відсутності представника Кельменецької селищної ради. 
Судом досліджені наступні докази: копію паспорта громадянки України ОСОБА_1 виданого Кельменецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області 27 лютого 2002 року на бланку серії НОМЕР_1 , копію витягу з реєстру територіальної громади № 2026/001513037 сформованого 29 січня 2026 року, копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 виданого 20 березня 1966 року на бланку серії НОМЕР_2 , копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 виданого 19 жовтня 2007 року на бланку серії НОМЕР_3 , копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 виданого 25 липня 2011 року на бланку серії НОМЕР_4 , копію рішення Кельменецького районного народного суду Чернівецької області 25 березня 1991 року по цивільній справі №2-30 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу, копію виписки із рішення Кельменецького районного суду у справі № 2-30 від 25 березня 1991 року, копію витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 29396016 від 20 січня 2012 року, довідки видані старостою Комарівського старостинського округу №11 Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області №№ 15, 16 від 23 січня 2026 року, № 24 від 29 січня 2026 року, копію виписки з погосподарської книги № 23 від 29 січня 2026 року, копію державного акта на право власності на земельну ділянку на бланку серії ЧВ №005184 виданого 16 травня 2003 року.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Комарів Кельменецького району Чернівецької області та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Комарів Кельменецького району Чернівецької області, перебували між собою в родинних відносинах як дочка та мати. ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Комарів Кельменецького району Чернівецької області та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Комарів Кельменецького району Чернівецької області, перебували між собою в родинних відносинах як дочка та батько. 
Вказані обставини стверджуються дослідженими судом доказами. Зокрема із свідоцтва про народження ОСОБА_4 вбачається, що її батьками були ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Із копії рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області по справі №2-30 за 1991 рік за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу, вбачається, що 05 листопада 1985 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб у Соломенській сільській раді Степновського району Ставропольського краю, актовий запис №21. ОСОБА_1 не має свідоцтва про шлюб із ОСОБА_5 і відповідно не може підтвердити дошлюбне прізвище. Таким чином, ОСОБА_1 не може встановити факт родинних відносин із своїми батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . 
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 1-1) обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.
Частинами першою та другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умов, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, тому суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.
Реєстрація шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відбулася та території, яка на даний час належить до іноземної держави-агресора рф.
Відповідно до статті 22 Закону України від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право» (далі - Закон про міжнародне приватне право) до особистих немайнових прав застосовується право держави, у якій мала місце дія чи інша обставина, що стала підставою для вимоги про захист таких прав, якщо інше не передбачено законом.
Згідно із частиною першою статті 13 Закону про міжнародне приватне право документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.
Аналогічно регламентовано зазначене питання у пункті 7 глави 1 розділу II Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за №719/4940 (далі - Правила реєстрації актів цивільного стану), відповідно до якого документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2023 року № 107 «Про деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав» під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24 лютого 2022 року такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення.
Однак зазначені норми незастосовні у правовідносинах за участю рф.
У зв`язку з військовою агресією рф проти України та повномасштабним вторгненням 24 лютого 2022 року російських військ на територію України задля знищення Української держави, захоплення силою української території та встановлення окупаційного контролю Президент Володимир Зеленський підписав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».
У відповідь на акт збройної агресії рф проти України Президент України Володимир Зеленський підтримав пропозицію Міністерства закордонних справ України про розрив дипломатичних відносин України з рф, про що 24 лютого 2022 року оголошено на офіційному веб-сайті Міністерства закордонних справ України.
На доручення Глави Української держави Міністерство закордонних справ України розпочало процедуру розриву дипломатичних відносин відповідно до норм міжнародного права.
01 грудня 2022 року прийнято Закон України № 2783-IX «Про вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» (далі - Закон № 2783-IX).
22 грудня 2022 року Закон № 2783-IX опубліковано у газеті «Голос України» та 23 грудня 2022 року він набрав чинності.
Закон № 2783-IX передбачає:
зупинення дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року (далі - Мінська конвенція та Протокол), вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 03 березня 1998 року № 140/98-ВР, у відносинах з рф та Республікою Білорусь (стаття 1);
вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року №240/94-ВР, та Протоколу до неї, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 03 березня 1998 року № 140/98-ВР (стаття 2).
Відповідно до статті 72 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, якщо договором не передбачається інше або якщо учасники не погодились про інше, зупинення дії договору відповідно до його положень або відповідно до цієї Конвенції звільняє учасників, у взаємовідносинах яких зупиняється дія договору, від зобов`язання виконувати договір у своїх взаємовідносинах протягом періоду зупинення.
Стаття 25 Закону України «Про міжнародні договори України» містить аналогічну норму, відповідно до якої зупинення дії міжнародного договору України за умов, якщо договір не передбачає іншого, чи за відсутності іншої домовленості з іншими його сторонами, звільняє Україну від зобов`язання виконувати його протягом періоду зупинення дії договору з тими його сторонами, з якими зупинено дію договору, і не впливає стосовно іншого на встановлені договором правові відносини України з іншими його сторонами.
За повідомленням Міністерства закордонних справ України дію Мінської конвенції у відносинах з рф та Республікою Білорусь зупинено з 27 грудня 2022 року.
З дати зупинення дії Мінської конвенції, зокрема, до документів, виданих на території рф і Білорусі, при їх пред`явленні на території України застосовується вимога засвідчення апостилем згідно з Конвенцією, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, від 05 жовтня 1961 року, яка є чинною у відносинах України з рф і Білоруссю.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що свідоцтво про шлюб може підтверджувати шлюб та зміну дошлюбного прізвища лише у випадку засвідчення його оригіналу (дублікату) апостилем.
Разом з тим, із заяви у Кельменецькому відділі ДРАЦС у Дністровському районі Чернівецької області відсутній актовий запис про укладення шлюбу між ОСОБА_5 та заявницею. 
З огляду на збройний конфлікт між рф та Україною заявниця позбавлена фізичної можливості як на звернення за дублікатом свідоцтва про шлюб на території держави-агресора, так і на апостилювання цього документа відповідними органами рф, яким надаються повноваження на проставлення апостиля.
Враховуючи наведене, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 , слід задовольнити. 
При цьому суд також бере до уваги, що заявниця в позасудовому порядку не змогла встановити вищевказаний факт і встановлення даного факту їй необхідно для оформлення спадщини після смерті батьків. 
Керуючись ст. ст. 2, 7, 10, 19, 76-80, 293, 294, 315, 316, 319 ЦПК України, суд, - 
УХВАЛИВ:
Заяву  ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , жительки АДРЕСА_1 , про встановлення факту родинних відносин - задовольнити повністю. 
Встановити той факт, що ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Комарів Кельменецького району Чернівецької області та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Комарів Кельменецького району Чернівецької області, перебували між собою в родинних відносинах як дочка та мати.
Встановити той факт, що ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Комарів Кельменецького району Чернівецької області та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Комарів Кельменецького району Чернівецької області, перебували між собою в родинних відносинах як дочка та батько. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення суду складено 08 квітня 2026 року. 

Суддя: