ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/2371/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Брезіної Т.М.,
за участю:
секретаря судового засідання Косменко Х.В.,
представника позивача Паланійчука В.П.,
представника відповідача Чокан М.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень - рішень,-

В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить суд винести рішення, яким визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 22.11.2024 року, а саме: №00000/23901/ж10/24-13-24-04 про визначення військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в частині 83396,04 грн (в тому числі 82690 грн – основний платіж, 706,04 грн – штрафна санкція); №00000/23903/ж10/24-13-24-04 про визначення податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів у сумі 333 856,25 грн (в тому числі 267085 грн. – основний платіж, 66771,25 грн – штрафна санкція); №00000/23898/ж10/24-13-24-04 про визначення податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в частині 999760,41 грн (в тому числі 991288,03 грн. – основний платіж, 8 472,38 грн. – штрафна санкція).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що під час проведення документальної планової виїзної перевірки було надано перевіряючим всі необхідні документи, що стосувалися перевірки, зокрема банківські виписки за період з 01.07.2019 по 31.12.2019, 2020-2023 роки, видаткові накладні, інформацію про залишки ТМЦ та ін., однак вони залишилися поза увагою, що в кінцевому результаті призвело до винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Щодо податкового повідомлення-рішення від 21.11.2024 року №00000/23901/ж10/24-13-24-04, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, позивач повідомив, що вказане рішення є похідним внаслідок безпідставного донарахування ГУ ДПС у Чернівецькій області суми грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб. Стосовно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №00000/23903/ж10/24-13-24-04, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів позивач вказав, що доходи й витрати ФОП - що перебуває на загальній системі відображає «касовим методом». Так, для визначення загального оподатковуваного доходу застосовується касовий метод, а при визначенні витрат враховуються тільки ті витрати, які пов`язані з отриманням доходу та підтвердженні відповідними документами про їх оплату. Позивач стверджує, що датою при формуванні загального оподатковуваного доходу є дата фактичного надходження коштів на банківський рахунок (у касу) або отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів, тобто застосовується касовий метод. До складу витрат включаються тільки витрати, які пов`язані з отриманням доходу та підтвердженні відповідними документами про їх оплату. На підтвердження вказаних доводів позивач посилається на експертне економічне дослідження №32 від 16.05.2025 р., в якому зроблено висновки про не підтвердження висновків податкового органу під час перевірки. З вказаних підстав позивач вказує на протиправність прийнятих рішень та просить суд задовольнити позов. 
Відповідач заперечував проти задоволення позову та зазначив, що для проведення документальної планової виїзної перевірки, на вимогу податкового органу, позивач не надав: книгу обліку доходів і витрат за перевіряємий період; інформацію щодо структури доходів та витрат (та підтвердні документи), віднесених до граф 4, 5, 6, 7, 8 Додатків Ф2 до податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2019 - 2023 роки; інформацію щодо виторгів по кожному РРО/ПРРО окремо, в розрізі готівкових та безготівкових розрахунків, окремо за 2019 - 2023 роки. Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.07.2019 року по 31.12.2023 роки, встановлено заниження задекларованих платником податків показників у колонці 4 додатку Ф2 до Декларацій про майновий стан та доходи за 2022 рік. Перевіркою встановлено, що платником податків не включено до загального оподатковуваного доходу суму отриманої виручки за реалізовані товари за 2022 рік в сумі 208834,00 грн (без ПДВ), що призвело до заниження загально оподатковуваного доходу за 2022 рік на загальну суму 208834 гривень. Згідно інформації з ЄРПН, платником податків зареєстровано податкові накладні на реалізований товар на загальну суму обсягу постачання 20798459,00 грн. Відповідно до поданої декларації про майновий стан та доходи за 2022 рік, платником отримано доходу від провадження господарської діяльності в сумі - 20589625,00 грн. Згідно наданої для перевірки інформації - Дебіторська заборгованість відсутня. Отже, податковий орган стверджує про заниження позивачем загального оподатковуваного доходу за 2022 рік на загальну суму 208834 гривень. Відповідач також вказує, що для проведення перевірки не надано в повному обсязі банківські виписки по розрахункових рахунках, а саме: виписки по банківських рахунках за період з 01.01.2018 р. по 31.12.2018р., про що складено відповідні акти про ненадання документів для проведення планової перевірки. Також відповідач вказав, що проведеною перевіркою встановлено безпідставне завищення витрат на придбання ТМЦ на загальну суму 6438644,42 грн, за рахунок включення до складу витрат на придбання ТМЦ, витрат які документально не підтвердженні. Перевіркою встановлено, що до складу інших витрат, пов`язаних з господарською діяльністю, позивачем відносилися витрати на придбання послуг по сплаті за споживання електроенергії, які придбавалися у ТОВ "ЧЕРНІВЕЦЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" в загальній сумі 153964,56 грн, однак для перевірки не надано договір укладений на споживання електроенергії та інші підтверджуючі документи щодо понесених витрат. Перевіркою правильності проведення остаточного розрахунку податку на доходи фізичних осіб за період з 01.07.2019 року по 31.12.2023 року, що підлягає сплаті до бюджету встановлено заниження позивачем суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в загальній сумі 1224259,74 гривень. Внаслідок заниження оподатковуваного доходу за період з 01.07.2019 року по 31.12.2023 року на загальну суму 6801442,98 грн позивачем не нараховано та не утримано військовий збір на загальну суму 102021,64 гривень. Перевіркою встановлено, що позивачем до складу податкового кредиту було віднесено податок на додану вартість при придбані товарів/послуг, які не використовувалися платником в його господарській діяльності. Для перевірки не надано інформацію та її документальне підтвердження, щодо використання в господарській діяльності залишків товарно - матеріальних цінностей на суму 758561,83 грн., в тому числі ПДВ в сумі 57567,26 гривень. Перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.07.2019 р. по 31.12.2023 р. встановлено безпідставне завищення від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту попереднього звітного (податкового) періоду за період з 01.07.2019 р. по 31.12.2019 р. в сумі 6437 грн., за 2020 рік в сумі 59137 грн., за 2021 рік в сумі 147631 грн січень - лютий 2022р. в сумі 7258 гривень. Позивачем занижено суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до державного бюджету, в результаті чого донараховано податку на додану вартість на загальну суму 267085 гривень. На підставі вказаного податковий орган вважає правомірними оскаржувані податкові повідомлення-рішення та просить відмовити у задоволені позову. 

Рух справи у суді

Ухвалою суду від 28.05.2025 року адміністративний позов залишено без руху. 02.06.2025 року позивачем виправлено недоліки адміністративного позову, у зв`язку із цим судом відкрито провадження по справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 26.06.2025 р. вирішено розглянути справу за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання по справі на 07.07.2025 р.
У підготовче засідання 07.07.2025 р. з`явився представник відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надіслав клопотання про відкладення розгляду справи. Судом задоволено клопотання представника позивача та відкладено розгляд справи на 01.09.2025 року. 
У підготовче засідання 01.09.2025 р. з`явились усі учасники справи. У зв`язку із необхідністю ознайомлення представника відповідача із висновками експерта, у судовому засіданні оголошено перерву до 15.09.2025 року. 
У підготовче засідання 15.09.2025 р. з`явився представник відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надіслав клопотання про проведення підготовчого засідання без його участі. За результатами судового засідання закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 06.10.2025 року.
У судове засідання 06.10.2025 р. з`явились усі учасники справи. За результатами судового засідання судом оголошено перерву до 27.10.2025 р., у зв`язку із необхідністю ознайомлення представника позивача із додатковими поясненнями відповідача. 
Судове засідання 27.10.2025 р. не відбулось у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці. Судове засідання перенесено на 10.11.2025 року. 
У судове засідання 10.11.2025 р. з`явився представник відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надіслав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату. Суд визнав неповажними причини неявки представника позивача, однак відклав розгляд справи на 24.11.2025 року. 
Судове засідання 24.11.2025 р. не відбулось у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному. Розгляд справи призначено на 08.12.2025 року. 
23.11.2025 р. від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача. Додаткових обґрунтувань та доказів, необхідних для розгляду справи до суду не надходило. Однак, ухвалою суду від 02.12.2025 р. визнано обов`язкову явку позивача та його представника в судове засідання, призначене на 08.12.2025 р.
Крім того, ухвалою суду від 02.12.2025 р. витребувано у ОСОБА_1 докази, які надавались для проведення експертного економічного дослідження.
08.12.2025 р. до суду надійшли від позивача витребувані докази. 
У судове засідання 08.12.2025 р. з`явились усі учасники справи. У судовому засіданні оголошено перерву до 12.01.2026 р., у зв`язку із відключенням електроенергії та відсутності можливості здійснювати фіксацію судового засідання. 
У судове засідання 12.01.2026 р. з`явились усі учасники справи. У судовому засіданні оголошено перерву до 26.01.2026 р. для надання сторонами додаткових пояснень по справі.
Судове засідання 26.01.2026 р. не відбулось у зв`язку із відключенням електроенергії. Суд відклав розгляд спарив на 16.02.2026 року. 
У судове засідання 16.02.2026 р. з`явився представник відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надіслав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату. У зв`язку із вказаним, судом відкладено розгляд справи на 02.03.2026 року. 
У судове засідання 02.03.2026 р. з`явились усі учасники справи. Крім того, судом заслухано пояснення свідка ОСОБА_2 – бухгалтера ФОП ОСОБА_1 . За результатами судового засідання відкладено розгляд справи до 09.03.2026 р., для підготовки сторін до судових дебатів. 
У судове засідання 09.03.2026 р. з`явились усі учасники справи. За результатами судового засідання відкладено розгляд справи до 12.03.2026 р., для проголошення судового рішення. 
В судовому засіданні 12.03.2026 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період з 01.01.2018 р. по 31.12.2023 р., з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018 р. по 31.12.2023 р., результати якої зафіксовано в акті №13575/ж5/24-13-24-04/ НОМЕР_1 від 11.10.2024 р. (том 1 а.с. 59-90)
У вказаному акті зафіксовано наступні порушення податкового законодавства, зокрема:
- пп. 164.1.1, пп. 164.1.3 п. 164.1 ст.164, та п.44.1 ст. 44, п. 177.1, п. 177.2 , пп. 177.4.1., пп.177.4.4., пп.177.4.5, п.177.4 ст.177 ПК України, внаслідок чого донараховано податок з доходів фізичних осіб від здійснення господарської діяльності на загальну суму 1224259,74 грн;
- п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України, внаслідок чого донараховано військового збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 102021,64 грн;
- абз. Г), п.198 ст. 198, п.189.1 ст.189 та п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 ПК України внаслідок чого донараховано податок на додану вартість, що піддягає сплаті до бюджету у загальній сумі 267085 грн.
На підставі акта перевірки №13575/ж5/24-13-24-04/ НОМЕР_1 від 11.10.2024 р. податковим органом прийнято 21.11.2024 р. податкові повідомлення-рішення, зокрема:
- №00000/23898/ж10/24-13-24-04 про визначення податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 1232732,12 грн (в тому числі 1224259,74 грн – основний платіж, 8472,38 грн – штрафна санкція).
- № 00000/23901/Ж10/24-13-24-04, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 102727,68 грн (102021,64 основні зобов`язання та 706,04 грн штрафні санкції);
- №00000/23903/ж10/24-13-24-04 про визначення податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів у сумі 333856,25 грн (в тому числі 267085 грн. – основний платіж, 66771,25 грн – штрафна санкція). (том 1 а.с. 92-94).
Матеріали справи містять розрахунки податкових зобов`язань та штрафних санкцій згідно акта перевірки №13575/ж5/24-13-24-04/ НОМЕР_1 від 11.10.2024 р. (том 1 а.с. 95-100).
До матеріалів справи долучено висновок експерта від 16.05.2025 р. №32 за результатами проведення експертного економічного дослідження на звернення позивача. У вказаному висновку експерта зроблено висновки про те, що документально та нормативно не підтверджується висновки документальної планової перевірки, зафіксовані в акті 13575/ж5/24-13-24-04/ НОМЕР_1 від 11.10.2024 р. в частині донарахування позивачу, зокрема: податку з доходів фізичних осіб від здійснення господарської діяльності, в загальній сумі 1224259 грн; військового збору від здійснення підприємницької діяльності в загальній сумі 102021,64 грн; податку на додану вартість в загальній сумі 267085 гривень. Поряд із цим, документально підтверджується донарахування ФОП ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб в розмірі 231971,71 грн за період з 01.07.2019 р. по 31.12.2019 р., та 2020-2023 роки, військового збору в розмірі 19330,96 грн за період з 01.07.2019 р. по 31.12.2019, та 2020-2023 роки. (том 1 а.с. 103-111).
На виконання ухвали суду від 02.12.2025 р. позивачем надано копії: податкових декларацій ФОП ОСОБА_1 за період з 2019 р. по 2023 р.; інформацію про залишки ТМЦ ФОП ОСОБА_1 ; копії банківських виписок за період 2019 - 2023 рр.; інформацію з реєстру приходу із відображенням номерів видаткових накладних, дати видачі, дати реєстрації, назви контрагентів та суми, в тому числі ПДВ за період з 01.01.2020 р. по 31.12.2023 р.; відомості по дебіторській заборгованості по контрагентах за період з 01.01.2020 р. по 31.12.2023 р. (том 2 а.с. 46-250, том 3 а.с. 1-250, том 4 а.с. 1-250, том 5 а.с. 1-117).
Під час судового розгляду справи заслухано пояснення свідка ОСОБА_2 , яка надавала позивачу бухгалтерські послуги. Свідок повідомив, що під час документальної планової виїзної перевірки позивача здійснювала бухгалтерський супровід документації його господарської діяльності. Вказує, що погоджується з висновками незалежного експерта, в той час як висновки перевірки були необґрунтовані. По витратам ФОП ОСОБА_1 свідок зазначив, що усі суми понесених позивачем витрат від господарської діяльності документально були підтверджені. Також свідок вказала, що не змогли віднайти договір в частині понесених витрат на енергопостачання, водночас первинними доказами були підтверджені витрати. Свідок зазначила, що відповідно до наданої для перевірки первинної документації підтверджується належним чином отриманий позивачем дохід. 

Мотивувальна частина

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин. (надалі - ПК України).
Згідно з положеннями пп. 75.1.2. п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.
Відповідно до п.44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.
Вимоги цієї статті щодо обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, застосовуються також до нерезидентів, які здійснюють господарську діяльність на території України через постійне представництво (незалежно від наявності у нерезидента зареєстрованого (акредитованого, легалізованого) відокремленого підрозділу), та до іноземних юридичних осіб, визначених у підпункті 133.1.5 пункту 133.1 статті 133 цього Кодексу.
Згідно з пп. 164.1.1, пп. 164.1.3 п. 164.1 ст.164 ПК України загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.
Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.
Відповідно до п. 177.1, п. 177.2 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.
Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.
Згідно з пп. 177.4.1., пп.177.4.4., пп.177.4.5, п.177.4 ст.177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать: витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат; інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.
Не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів, визначених абзацами восьмим - десятим підпункту 177.4.6 цього пункту; документально не підтверджені витрати.
Відповідно до п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування податку на додану вартість є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом. З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.
Згідно з п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису. За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності (підрядники та субпідрядники) можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу. За операціями з першого постачання житла (об`єктів житлової нерухомості), неподільного житлового об`єкта незавершеного будівництва/майбутнього об`єкта житлової нерухомості застосовується касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.
Відповідно до п.188.1 ст.188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
Згідно з п.189.1 ст.189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.
Відповідно до п.198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного капіталу та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Згідно з п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
Судом встановлено, що за результатами документальної планової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період з 01.01.2018 р. по 31.12.2023 р., з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018 р. по 31.12.2023 р., результати зафіксовано наступні порушення податкового законодавства, зокрема: пп. 164.1.1, пп. 164.1.3 п. 164.1 ст.164, та п.44.1 ст. 44, п. 177.1, п. 177.2 , пп. 177.4.1., пп.177.4.4., пп.177.4.5, п.177.4 ст.177 ПК України, внаслідок чого донараховано податок з доходів фізичних осіб від здійснення господарської діяльності на загальну суму 1224259,74 грн; п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України, внаслідок чого донараховано військового збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 102021,64 грн; абз. Г), п.198 ст. 198, п.189.1 ст.189 та п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 ПК України внаслідок чого донараховано податок на додану вартість, що піддягає сплаті до бюджету у загальній сумі 267085 грн.
На підставі вказаних порушень були прийняті 21.11.2024 р. податкові повідомлення-рішення: №00000/23898/ж10/24-13-24-04 про визначення податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 1232732,12 грн (в тому числі 1224259,74 грн – основний платіж, 8472,38 грн – штрафна санкція); № 00000/23901/Ж10/24-13-24-04, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 102727,68 грн (102021,64 основні зобов`язання та 706,04 грн штрафні санкції); №00000/23903/ж10/24-13-24-04 про визначення податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів у сумі 333856,25 грн (в тому числі 267085 грн. – основний платіж, 66771,25 грн – штрафна санкція).
Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивачем надано суду висновок експерта від 16.05.2025 р. №32 за результатами проведення експертного економічного дослідження на звернення позивача, де предметом дослідження були висновки податкового органу, зафіксовані в акті №13575/ж5/24-13-24-04/ НОМЕР_1 від 11.10.2024 р. При цьому, судом з`ясовано, що експерту було надано первинну документацію, яка досліджувалась податковим органом під час документальної перевірки, зокрема копії видаткових накладних за період з 01.07.2019 по 31.12.2023; копії податкових декларацій про майновий стан і доходи з додатками ФОП ОСОБА_3 за 2019-2023 роки; копії банківських виписок ФОП ОСОБА_3 за період з 01.07.2019 по 31.12.2023; копії інформації ФОП ОСОБА_3 про залишки ТМЦ.
Згідно з положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Під час судового розгляду справи судом досліджено надані на виконання ухвали суду від 02.12.2025 р. копії первинної документації, яка досліджувалась податковим органом та під час експертизи, а саме: податкових декларацій ФОП ОСОБА_1 за період з 2019 р. по 2023 р.; інформацію про залишки ТМЦ ФОП ОСОБА_1 ; копії банківських виписок за період 2019 - 2023 рр.; інформацію з реєстру приходу із відображенням номерів видаткових накладних, дати видачі, дати реєстрації, назви контрагентів та суми, в тому числі ПДВ за період з 01.01.2020 р. по 31.12.2023 р.; відомості по дебіторській заборгованості по контрагентах за період з 01.01.2020 р. по 31.12.2023 р.
Також суд звертає увагу, що під час судового розгляду справи заслухано пояснення свідка ОСОБА_2 , яка надавала позивачу бухгалтерські послуги. Свідок повідомив, що проведений облік податкових зобов`язань позивача відповідає та збігається з висновками незалежного експерта, в той час як висновки перевірки були необґрунтовані та безпідставно завищені. По витратам ФОП ОСОБА_1 свідок зазначив, що усі суми понесених позивачем витрат від господарської діяльності документально були підтверджені. Також свідок вказала, що не змогли віднайти договір в частині понесених витрат на енергопостачання, водночас іншими первинними доказами були підтверджені витрати. Свідок вважає, що податковим органом не вірно проведено співставлення між поданими деклараціями та інформацією з ЄРПН без врахування первинної документації ФОП ОСОБА_1 . Також зазначає, що відповідно до наданої для перевірки первинної документації підтверджується належним чином отриманий позивачем дохід. 
Згідно наданих суду доказів, а також відповідно до проведеного експертного дослідження встановлено, що донарахування позивачу податку на дохід фізичних осіб в сумі 1224259,74 грн, військового збору в сумі 102021,64 грн, виникло внаслідок того, що податковим органом було включено до складу доходів позивача за 2022 рік суму 208834 грн, у зв`язку з невірним визначенням доходів, та виключено з витрат за період з 01.07.2019 по 31.12.2019 суму 13436,70 грн, за 2020 рік суму 3135740,78 грн, за 2021 рік сумі 1172843,90грн, за 2022 рік суму 2095749,11 грн, за 2023 рік суму 174838,49 грн вартість документально не підтверджених витрат.
Суд звертає увагу, що відповідно до положень п. 177.2 ПК України об`єктом оподаткуванням податку на дохід є чистий оподатковуваний дохід, який визначають як різницю між загальним оподатковуваним доходом (виручка в грошовій та негрошовій формах) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізособи-підприємця. При цьому, оскільки виручкою фізичної особи - підприємця вважається дохід, отриманий у грошовій та негрошовій формі, то датою при формуванні загального оподатковуваного доходу є дата фактичного надходження коштів на банківський рахунок (у касу) або отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів, тобто застосовується касовий метод. До складу витрат включаються тільки витрати, які пов`язані з отриманням доходу та підтвердженні відповідними документами про їх оплату.
Витрати, які безпосередньо не пов`язані з отриманням доходу, виробництвом товарів, виконанням робіт (наданням послуг), але зроблені в межах господарської діяльності (наприклад, оренда нерухомого майна та відшкодування за ним вартості комунальних послуг), відображають за фактом їх сплати на підставі документального підтвердження.
За результатами експертного дослідження, відповідно до наданої первинної документації, яка була також надана податковому органу під час перевірки, так яка наявна в матеріалах справи, судовим експертом документально підтверджено суму доходів позивача в загальному розмірі 65894097,61 грн без ПДВ, а саме: з 01.07.2019 по 31.12.2019 в сумі 4425663,66 грн; за 2020 рік - 15966395,45 грн; за 2021 рік - 14950455,07 грн; за 2022 рік - 19742188,68 грн; за 2023 рік - 10809394,75 гривень. 
В результаті дослідження наданих позивачем документів (видаткових накладних, банківських виписок, інформації про залишки ТМЦ) судовим експертом документально підтверджено суму витрат ФОП ОСОБА_1 за період з 01.07.2019 по 31.12.2019, 2020-2023 роки, в загальному розмірі 63524624,23 грн без ПДВ. При цьому, за період з 01.07.2019 по 31.12.2019 підтверджено витрати в сумі 4375862,21 грн, а саме: вартість придбаних ТМЦ, що реалізовані або використані в господарській діяльності - 4107843,06 грн; витрати на оплату праці - 181342,89 грн; інші витрати - 86676,26 гривень. За період 2020 рік підтверджено витрати в сумі 14953984,66 грн, а саме: вартість придбаних ТМЦ, що реалізовані або використані в господарській діяльності - 13933691,81 грн (з врахуванням залишків ТМЦ без ПДВ станом на 01.01.2020 року та 31.12.2020 року, відповідно до інформації позивача та вартості придбаних та оплачених ТМЦ відповідно до даних видаткових накладних та банківських виписок); витрати на оплату праці - 690154,68 грн; інші витрати 330138,17 гривень. За 2021 рік підтверджено витрати в сумі 14790378,17 грн, а саме: вартість придбаних ТМЦ, що реалізовані або використані в господарській діяльності - 13875189,28 грн (з врахуванням залишків ТМЦ без ПДВ станом на 01.01.2021 року та 31.12.2021 року, відповідно до інформації позивача та вартості придбаних та оплачених ТМЦ відповідно до даних видаткових накладних та банківських виписок); витрати на оплату праці - 734 441,95 грн; інші витрати - 180746,94 гривень. За 2022 рік підтверджено витрати в сумі 18991558,67 грн, а саме: вартість придбаних ТМЦ, що реалізовані або використані в господарській діяльності - 18035409,43 грн (з врахуванням залишків ТМЦ без ПДВ станом на 01.01.2022 року та 31.12.2022 року, відповідно до інформації позивача та вартості придбаних та оплачених ТМЦ відповідно до даних видаткових накладних та банківських виписок); витрати на оплату праці - 837381,19 грн та інші витрати - 118768,05 гривень. За 2023 рік підтверджено витрати в сумі 10412840,52грн, а саме: вартість придбаних ТМЦ, що реалізовані або використані в господарській діяльності - 9784853,18 грн (з врахуванням залишків ТМЦ без ПДВ станом на 01.01.2023 року та 30.06.2023 року, відповідно до інформації позивача та вартості придбаних та оплачених ТМЦ відповідно до даних видаткових накладних та банківських виписок); витрати на оплату праці - 438248,40 грн та інші витрати - 189738,94 гривень.
На підставі вказаного, висновком експерта підтверджується правомірність визначених податковим органом податкових зобов`язань з податку на дохід, що підлягає донарахуванню позивачу за період з 01.07.2019 по 31.12.2019, за 2020-2023 роки, в сумі 231971,71 гривень. При цьому, у такому випадку сума податкового зобов`язання з військового збору, що підлягає донарахуванню за вказаний період на суми податку на дохід становить 19330,96 гривень. В іншій частині висновки акту перевірки щодо донарахування позивачу податку з доходів фізичних осіб від здійснення господарської діяльності, в загальній сумі 1224259,74 грн та військового збору від здійснення підприємницької діяльності в загальній сумі 102021,64 грн, документально та нормативно не підтверджуються.
З вказаних підстав суд вважає правомірними доводи позивача щодо протиправності податкових повідомлень – рішень від 22.11.2024 року в частині, а саме: №00000/23898/ж10/24-13-24-04 про визначення податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 999760,41 грн та №00000/23901/ж10/24-13-24-04 про визначення військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 83396,04 гривень. 
Щодо здійснених податковим органом донарахувань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті до державного бюджету у загальній сумі 267085 грн суд зазначає наступне. 
На підставі матеріалів справи та висновків експертного дослідження суд встановив, що дане донарахування виникло в наслідок включення податковим органом до складу податкового зобов`язання з ПДВ позивача наступних сум: 2538 грн за результатами камеральної перевірки за вересень 2022 року; 183218 грн - різниці між зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними та задекларованим доходом в 2020 році; 26300 грн від вартості товарів, які не використовуються в господарській діяльності; 57567,26 грн - від залишку товарно-матеріальних цінностей станом на 30.06.2023 року. 
Окремо суд звертає увагу, що під час судового розгляду позивачем не підтверджено понесені витрати зі сплати електроенергії (26300 грн ПДВ), оскільки до перевірки та для суду не було додано відповідні договори з ТОВ "ЧЕРНІВЕЦЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ", а надані виписки по банківському рахунку ФОП ОСОБА_1 не містять підтверджень здійснення ним вказаних витрат. Правомірність податкового повідомлення-рішення №00000/23903/ж10/24-13-24-04 в цій частині також підтверджується висновком експерта.
В результаті експертного дослідження судовим експертом підтверджено правомірність включення до складу податкового зобов`язання з ПДВ позивача наступних сум: 2538 грн за результатами камеральної перевірки за вересень 2022 року, 26300 грн від вартості товарів, які не використовуються в господарській діяльності та 57567,26 грн від залишку товарно-матеріальних цінностей станом на 30.06.2023 року. 
Поряд із цим, судовим експертом не підтверджено включення до складу податкового зобов`язання з ПДВ позивача 183218 грн, як різниці між зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними та задекларованим доходом в 2020 році. Згідно висновку експерта для визначення загального оподатковуваного доходу застосовується касовий метод, а при визначенні витрат враховуються тільки ті витрати, які пов`язані з отриманням доходу та підтвердженні відповідними документами про їх оплату. Оскільки, виручкою фізичної особи - підприємця вважається дохід, отриманий у грошовій та негрошовій формі, то датою при формуванні загального оподатковуваного доходу є дата фактичного надходження коштів на банківський рахунок (у касу) або отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів, тобто застосовується касовий метод. До складу витрат включаються тільки витрати, які пов`язані з отриманням доходу та підтвердженні відповідними документами про їх оплату. Тобто, при визначення податкових зобов`язань застосовуються правило першої події, або зарахування коштів, або відвантаження товарів.
Поряд із цим, суд звертає увагу, що у наданому суду висновку експерта від 16.05.2025 р. №32 міститься невідповідність мотивувальної частини та резолютивної частини зроблених висновків. Так, у мотивувальній частині експерт зазначає про правомірність часткового включення до складу податкового зобов`язання позивача з ПДВ (2538 грн за результатами камеральної перевірки за вересень 2022 року, 26300 грн від вартості товарів, які не використовуються в господарській діяльності та 57567,26 грн від залишку товарно-матеріальних цінностей станом на 30.06.2023 року) та не підтвердження донарахування з ПДВ лише в сумі 183218 гривень. Водночас, у резолютивній частині висновків зазначає про не підтвердження донарахування позивачу податку на додану вартість в загальній сумі 267085 гривень. На підставі матеріалів справи суд встановив та погоджується з доводами, що відповідачем не підтверджено донарахування з ПДВ лише в сумі 183218 грн, в той час як в решті суми документально підтверджено правомірність висновків податкової перевірки.
Решта доводів учасників в межах даного спору не спростовують висновків суду щодо наявності підстав для скасування спірних податкових повідомлень-рішень в частині безпідставного нарахування податковим органом податкових зобов`язань по податку з доходів фізичних осіб від здійснення господарської діяльності, військового збору та донарахованого податку на додану вартість.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Відповідачем не доведено суду правомірність прийнятих податкових повідомлень – рішень від 22.11.2024 року у частині, а саме: №00000/23901/ж10/24-13-24-04 про визначення військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 83396,04 грн (в тому числі 82690 грн – основний платіж, 706,04 грн. – штрафна санкція); №00000/23903/ж10/24-13-24-04 про визначення податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів у сумі 229022,50 грн (в тому числі 183218 грн. – основний платіж, 45804,50 грн – штрафна санкція); №00000/23898/ж10/24-13-24-04 про визначення податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 999760,41 грн. (в тому числі 991288,03 грн – основний платіж, 8472,38 грн. – штрафна санкція). Водночас, доводи позивача щодо протиправності донарахування податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів у сумі 86405,26 грн суд вважає безпідставними, а відтак позов в цій частині не підлягає задоволенню. 

Судові витрати

Відповідно до ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
У зв`язку із частковим задоволенням позову, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250, 257, 262 КАС України, суд – 

В И Р І Ш И В:
1. Адміністративний позов задовольнити частково.
2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення – рішення від 22.11.2024 року, в частині а саме: №00000/23901/ж10/24-13-24-04 про визначення військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 83396,04 грн (в тому числі 82690 грн. – основний платіж, 706,04 грн. – штрафна санкція); №00000/23903/ж10/24-13-24-04 про визначення податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів у сумі 229022,50 грн (в тому числі 183218 грн. – основний платіж, 45804,50 грн – штрафна санкція); №00000/23898/ж10/24-13-24-04 про визначення податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 999760,41 грн. (в тому числі 991288,03 грн – основний платіж, 8472,38 грн. – штрафна санкція), в решті сум податкові повідомлення- рішення є чинними.
3. В решті позову відмовити.
4. Стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам, в сумі 11307,39 гривень.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Повне судове рішення складено 18 березня 2026 року.

Повне найменування учасників процесу:
позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 );
відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200А, м. Чернівці, Чернівецький р-н, Чернівецька обл., 58006, ЄДРПОУ 44057187).

Суддя Т.М. Брезіна