27.02.26

Харківський районний суд Харківської області
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2026 року 
Справа №635/1097/24
Провадження №2/635/1742/2026
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді – Карасави І.О.,
секретаря судового засідання – Федотова Д.Є.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
представник позивача – ОСОБА_2 ,
відповідач – Південна міська рада Харківського району Харківської області, 
представник відповідача – Біліченко В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Південної міської ради Харківського району Харківської області про визнання права власності за набувальною давністю,
УСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів
Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник – ОСОБА_2 звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовом до Південноміської ради Харківського району Харківської області про визнання права власності за набувальною давністю.
У позовній заяві, яка згодом була уточнена, просить визнати за ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 - за набувальною давністю.
28 листопада 2003 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, ОСОБА_4 було посвідчено та видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, за реєстровим номером №1-2656 ОСОБА_1 , на спадкове майно після смерті гр. ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказане майно належало їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 19 червня 1990 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області за реєстровим номером №2-1550, зареєстрованого Харківським міжміським бюро технічної інвентаризації 26.06.1990 р. в реєстрову книгу №2 під реєстровим номером №263, реєстраційний номер нерухомості №2798239.
Спадкове майно, на яке було видано вищезазначене Свідоцтво, складається з 1/4 чистини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 .
Згідно відповіді, наданої на запит №26 від 24.01.2007 Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», від 05.02.2007 №22 зазначено, що 1/4 будинку АДРЕСА_1 в БТІ зареєстровано за гр. ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Першою державною конторою Харківського району від 28.11.2003 №1-2656; 1/4 вищевказаного будинку зареєстровано за ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Першою державною конторою Харківського району від 19.06.1990 р. №2-1550; вищевказаного будинку зареєстровано за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 1/2 будинку кожній згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Першою державною конторою Харківського району від 24.11.1992 р. №1-2867(в 1/6 частині за кожною) та згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою державною конторою Харківського району від 09.07.2004 №2-1135(в 1/12 частині за кожною). У 2008 за договором дарування цю частину будинку отримала ОСОБА_7 . Позивачу ОСОБА_1 відомо, що власниця 1/4 будинку АДРЕСА_1 в Харківській області ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17.12.2002 № НОМЕР_1 . До теперішнього часу належна 1/4 частка спірного майна ОСОБА_3 ніким не успадкована.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на аргументи, які були викладені у позовній заяві.
Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій зазначено, що Південна міська рада просить розглядати справу без участі представника на розсуд суду.
Рух справи 
24.01.2024 до Харківського районного суду Харківської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Південноміської ради Харківського району Харківської області про визнання права власності за набувальною давністю.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29.02.2024 позов ОСОБА_1 до Південноміської ради Харківського району Харківської області про визнання права власності за набувальною давністю було залишено без руху.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27.03.2024 провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15.07.2024 підготовче провадження у цивільній справі закрито та справу призначено до судового розгляду.
Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду
Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини, оцінивши докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, дійшов наступних висновків.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на частину житлового будинку за набувальною давністю.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія ВВА №153331 від 28.11.2003 встановлено, що спадкоємцем майна гр. ОСОБА_3 є гр. ОСОБА_1 . Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з 1/4 чистини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці розміром 948 кв.м. розташований житловий будинок літ. А-1, розміром житлової площі – 56,90 кв.м., та надвірні будівлі: Б.3 – сараї, В – льох, Д – вбиральня, Г – літній душ, 1–вбиральня, 1–10–огорожа.
Відповідно до довідки КП «Харківського районного бюро технічної інвентарізації» від 05.02.2007 за вих. №22 зазначено, що право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано:
- в частині за громадянином ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області від 28.11.2003 року, реєстр №1-2656.
- в частині за громадянкою ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області від 19.06.1990 року, реєстр №2-1550;
- в частині за громадянкою ОСОБА_8 та громадянкою ОСОБА_6 згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області від 24.11.1992 року, реєстр №1-2867(в 1/6 частині за кожною) та згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області від 09.07.2004, реєстр №2-1135(в 1/12 частині за кожною).
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 17 грудня 2002 року, актовий запис №133, виданого Будянською селищною радою вбачається, що ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єктів нерухомого майна №422996943 від 16.04.2025 вбачається, що право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить: ОСОБА_1 у розмірі частка приватної власності, ОСОБА_3 (особа померла) у розмірі частка приватної власності, ОСОБА_7 у розмірі частка приватної власності.
Згідно листа від 14.05.2025 №672/02-14, наданої Харківською районною державною нотаріальною конторою Харківської області, вбачається, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 заводилась спадкова справа. 
Із заповіту ОСОБА_3 , що посвідчений Виконавчим комітетом Будянської селищної ради №547/2003 вбачається, що померла ОСОБА_3 , заповіла все майно ОСОБА_9 та ОСОБА_1 у рівних частках.
Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від 16 вересня 2003 року, актовий запис №106, виданого Будянською селищною радою вбачається, що ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру №81171322 від 14 травня 2025 заповіт є чинним, заповідачем є ОСОБА_9 .
Також у справі міститься копія звіту про незалежну оцінку будинку з додатками за адресою: АДРЕСА_1 .
До позову долучена довідка ПрАТ «Харківенергозбут» абоненту. Вказана довідка видана на ім`я ОСОБА_1 , а також зазначена адреса за якою надається послуга: АДРЕСА_1 .
Долучена довідка АТ «Харківобленерго» абоненту. Вказана довідка видана на ім`я ОСОБА_1 , а також зазначена адреса за якою надається послуга: АДРЕСА_1 .
Разом з тим, квитанції, які б підтверджували, що позивач проводив оплату за комунальні послуги, саме за частину житлового будинку на яку просить визнати за ним право власності за набувальною давністю( АДРЕСА_1 ) – в матеріалах справи відсутні.
Крім того, з доказів, які містяться в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Будь-які докази, які б підтвердили, що ОСОБА_1 проживав за адресою: АДРЕСА_1 – стороною не надані.
Ураховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що факт безперервного володіння нерухомим майном, на яку позивач просить визнати за ним право власності за набувальною давністю протягом десяти років - не підтверджено.
Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з частиною першою статті 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно(набувальна давність), якщо інше не встановлено цивільним кодексом України.
За змістом наведеної норми для набуттям права власності за набувальною давністю потрібна сукупність таких умов - володіння має бути добросовісним тобто таким коли особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності, наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності та володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні.
За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.
Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто, об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною(яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто, є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.
Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.
Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац 2 ч. 3 ст. 344 ЦК України 2003 року); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем(правонаступником) вона є(ч. 2 ст. 344 ЦК України 2003 року). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі.
Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто, бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у Цивільному кодексі України строк, що різниться залежно від речі(нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років. Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду. Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.
Саме таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі №910/17274/17(провадження №12-291гс18) .
За принципом диспозитивності цивільного судочинства(стаття 13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.
Судом встановлено, що позивачу за час користування часткою будинку та на момент подання позову до суду, достеменно було відомо про те, що власником частини спірного будинку, була  ОСОБА_3 .
Що стосується проживання позивача у спірному будинку тривалий час, утримання його в належному стані та здійснення оплати за житлово-комунальні послуги, то вказані обставини належними та допустимими доказами не підтверджені.
Відсутність спадкоємців після смерті  ОСОБА_3 та ОСОБА_9 не є підставою для визнання вимог ОСОБА_1 обґрунтованими.
Ураховуючи наведене, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки ОСОБА_1 не є добросовісним набувачем в розумінні статті 344 Цивільного кодексу України, а тому відсутні правові підстави для визнання права власності на спірне майно за набувальною давністю.
На підставі викладеного і керуючись статтями 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Південноміської ради Харківського району Харківської області про визнання права власності за набувальною давністю - відмовити.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення(виклику) учасників справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Учасники справи:
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 .
Відповідач – Південна міська рада Харківського району Харківської області, ЄДРПОУ: 04058700, місцезнаходження: 62461, Харківська область, Харківський район, м. Південне, вул. Гагаріна, 82.
Повний текст рішення складено 27.02.2026.

Суддя        І.О. КАРАСАВА