Єдиний унікальний номер 204/7142/25
Номер провадження 2/205/2571/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
02 квітня 2026 року м. Дніпро
Новокодацький районний суду міста Дніпра у складі:
головуючого судді    Дорошенко Г. В. 
за участю секретаря судового засідання  Копич В. А. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Коллект Центр», в особі директора Ткаченко М., звернувся до Чечелівського районного суду міста Дніпра з вказаним позовом, в якому просили суд стягнути з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за договором №4792104 від 19.04.2021 у розмірі 52 521 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 16 000 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначили, що 19 квітня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №4792104, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 7000 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом за умовами договору, який вчинений у електронній формі. 16.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений договір № 16/12-2021-43, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором №4792104. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги за кредитними договорами до позичальників відповідно до договору №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, у тому числі за договором №4792104. Таким чином ТОВ «Коллект Центр» наділене правом грошової вимоги до відповідача. Станом на теперішній час заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим ц відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором за договором №4792104 від 19.04.2021 станом на день формування позовної заяви становить 52 521 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням – 7000 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 45 521 грн. Таким чином, вважають, що позивач має право задовольнити свої порушені права шляхом звернення до суду з вимогою про стягнення з відповідача кожної складової заборгованості за кредитним договором, нарахованою відповідно до умов кредитного договору. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду із даним позовом.
Ухвалою судді Чечелівського районного суду міста Дніпра від 09 липня 2025 року постановлено матеріали справи передати за підсудністю до Новокодацького районного суду міста Дніпра.
23 вересня 2025 року матеріали даної справи надійшли до Новокодацького районного суду міста Дніпра, зареєстровані канцелярією суду та згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2025 визначено головуючою суддею Дорошенко Г. В.
Ухвалою судді від 08 грудня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення визначених в ухвалі недоліків позовної заяви.
16 грудня 2025 року представником позивача – Ткаченко М. М. усунуто недоліки позовної заяви, визначені в ухвалі судді від 08.12.2025. 
Ухвалою судді від 17 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та витребувано у позивача виписку про рух коштів на підставі кредитного договору та інформацію щодо алгоритму нарахування з детальною калькуляцією заборгованості.
Ухвалою суду від 22 січня 2026 року поновлено позивачу строк для подання клопотання про витребування доказів, задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» докази. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в прохальній частині позовної заяви (абз. 5) зазначено клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, а також відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи. (а.с. 5 зворот, а.с. 115) 
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в тому числі шляхом направлення судових повісток на зареєстровану адресу проживання та публікації оголошень на офіційному сайті судової влади. Про причини неявки відповідач не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, відзиву на позов суду не надав, у зв`язку з чим суд, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за його відсутності на підставі наявних у ній даних чи доказів та за відсутності заперечень позивача ухвалити заочне рішення у справі.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 19 квітня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» укладено договір про споживчий кредит №4792104, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 7000 грн строком на 30 днів до 19.05.2021 року зі сплатою відсотків за користування кредитом. (а.с. 7-10)
За змістом вказаного договору проценти за користування кредитом визначено у розмірі: 21 гривня, які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки - фіксована. (п.п. 1.5.2, 1.6, 1.7 Договору)
Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (пункт 2.1 Договору).
За змістом пункту 2.2.1 Договору позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.1-1.5.2 договору, в термін (дату) вказаний в п. 1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування, вказаний в п. 1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою, визначеною п. 1.5.2, або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п. 1.6 договору, в сумі та на умовах, визначених п. 2.3 договору.
Нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 договору (пункт 2.2.2 Договору).
Із положень пункту 2.3.1.1 кредитного договору слідує, що позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством (далі Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства milioan.ua. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.
Відповідно до пункту 2.3.1.2 кредитного договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в пункті 1.6 цього Договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду, на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.
Цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт Товариста та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п. 6.1 Договору)
Приймаючи пропозицію про укладення цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами договору (у т.ч. правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів). (п. 6.3 Договору)
Вказаний кредитний договір укладено сторонами дистанційно шляхом пропозиції ОСОБА_1 укласти цей договір (анкета-заява №4792104) від 19 квітня 2021 року і прийняття пропозиції ТОВ «Мілоан» (а.с. 13).
Відповідач ОСОБА_1 підписав кредитний договір електронним підписом (одноразовим ідентифікатором) S61122, який було направлений товариством на номер телефону відповідача, зазначеним ним у Анкеті-заяві, що також підтверджується відповідною довідкою про ідентифікацію. (а.с. 18)
Додатком № 1 до договору про споживчий кредит №4792104 від 19 квітня 2021 року, визначено графік платежів за вказаним договором, відповідно до якого заборгованість мала бути сплачена 19.05.2021 року в розмірі 7021 грн з яких: 7000 грн - сума кредиту, 21 грн - проценти за користування кредитом (а.с. 11).
Додатком №2 до договору про споживчий кредит №4792104 від 19 квітня 2021 року є паспорт споживчого кредиту №4792104, яким визначено аналогічні умови кредитування. (а.с. 12) 
На виконання умов договору про споживчий кредит 19 квітня 2021 року ТОВ «Мілоан» перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 *96 7000 грн., що підтверджується відповідною квитанцією сервісу LIQPAY ID платежу 1623818453 (а.с. 19).
Фактичне отримання відповідачем ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 7 000 грн також підтверджується інформацією, наданою АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду в частині витребування доказів, а саме листом від 09.03.2026 № 20.1.0.0.0/7-260305/29573-БТ, за змістом якого на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 , а також випискою за договором б/н за період 19.04.2021-24.04.2021 по рахунку ОСОБА_1 , з якої вбачається, що 19.04.2021 на картку № НОМЕР_2 здійснено зарахування переказу на суму 7 000 грн. 
Отже, ТОВ «Мілоан» належним чином виконало свої зобов`язання за Договором споживчого кредиту, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку передбаченому умовами Договору.
Натомість, ОСОБА_1 в установлений кредитним договором строк не повернув грошові кошти в повному обсязі та не сплатив проценти за користування кредитними коштами.
Станом на 18.07.2021 року розмір заборгованості за кредитним договором склав 28 021 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту – 7 000 грн, заборгованість за відсотками – 21 021 грн., згідно відомості про щоденні нарахування та погашення ТОВ «Мілоан» (а.с. 20-21)
16 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №16/12-2021-43, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступає за плату на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників згідно реєстру боржників. (а.с. 24-28)
На підтвердження виконання умов договору факторингу позивачем надано копії акту приймання-передавання реєстру боржників за договором факторингу №16/12-2021-43 від 16.12.2021, який підписано сторонами договору факторингу (додаток №4 до договору факторингу), а також копію платіжного доручення №313550010 від 20.12.2021, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» сплатило на користь ТОВ «Мілоан» грошові кошти у сумі 1 563 897,11 грн. (а.с. 33-34) 
Згідно реєстру боржників до договору №16/12-2021-43 від 16.12.2021 до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги, в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором №4792104 від 19 квітня 2021 року у загальному розмірі 28 021 грн. (а.с. 35-38) 
У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення (купівлю-продаж) права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, в тому числі за договором позики №4792104 від 19 квітня 2021 року, укладеному із відповідачем. (а.с. 39-44)
Відповідно до п. 2.1. Договору про відступлення (купівля-продаж) прав вимоги, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених в реєстрі боржників.
На підтвердження виконання умов договору про відступлення (купівля-продаж) прав вимоги позивачем надано копію акту прийому-передачі реєстру боржників за договором про відступлення (купівля-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023, який підписано сторонами договору (додаток №4 до договору), а також акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.03.2023. (а.с. 50-51) 
Згідно реєстру боржників до договору про відступлення (купівля-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023 до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №4792104 від 19 квітня 2021 року у загальному розмірі 52 521 грн. (а.с. 52-55) 
Згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Вердикт Капітал» загальний розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 станом на 10.03.2023 становить 52 521 грн., з яких: 7 000,00 грн. заборгованість за кредитом (тіло кредиту), 21 021 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 24 500 грн. – нараховані відсотки згідно кредитного договору. (а.с. 22)
Згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Коллект Центр» загальний розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 за договором №4792104 від 19.04.2021 станом на 25.06.2025 становить 52 521 грн., з яких: 7 000,00 грн. заборгованість за кредитом (тіло кредиту), 45 521 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. (а.с. 23)
Так, відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Так, електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 23 березня 2020 року по справі № 404/502/18, відповідно до якого: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Отже, кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Так, судом встановлено, що 19 квітня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №4792104, який підписано одноразовим ідентифікатором.
У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 № 910/5226/17 зазначено, що при здійсненні безготівкових розрахунків допускаються розрахунки із застосуванням платіжних доручень, акредитивів, розрахункових чеків, розрахунки за інкасо, а також інші розрахунки, передбачені законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту; безготівкові розрахунки провадяться через банки, інші фінансові установи (далі - банки), в яких відкрито відповідні рахунки, якщо інше не випливає із закону та не обумовлено видом безготівкових розрахунків.
Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, суд вважає, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження N 61-2303св21).
Підписавши вказаний договір, відповідач погодився з умовами договору та правилами надання споживчого кредиту від ТОВ «Мілоан».
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження N 61-7203св20).
Зазначений договір є чинним та підлягає виконанню сторонами.
За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Тобто, відповідач ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором перед новим кредитором ТОВ «Коллект центр» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором.
Таким чином, судом установлено, що між відповідачем та Первісним кредитором укладено у належній формі договір кредиту, Первісним кредитором виконані умови договору кредиту належним чином, надано відповідачеві кредитні кошти. Право вимоги за договором перейшло до позивача внаслідок заміни кредитора. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів повернення ним у повному обсязі отриманих у кредит коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом, у межах визначеного сторонами строку кредитування як Первісному, так і новому кредиторам. Відповідачем не надано доказів сплати заборгованості. 
З огляду на викладене, суд доходить висновку про те, що відповідач не виконав зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту, а тому з нього на користь позивача, як правонаступника кредитора у зобов`язанні слід стягнути заборгованість за основним зобов`язанням в розмірі 7000 грн.
Що стосується вимог про стягнення відсотків за користування кредитом, суд зазначає наступне.
Визначаючи розмір заборгованості за процентами за Кредитним договором суд перевірив розрахунок заборгованості, наданий позивачем та отриманий від первісного кредитора на предмет відповідності умовам самого Кредитного договору з огляду на узгоджений сторонами порядок нарахування процентів та їх розмір, строк, протягом якого таке нарахування проведено.
За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1056-1 процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
При цьому, статтею 625 ЦК України визначено поняття відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Зокрема, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У пунктах 1.3, 1.4 вказаного договору зазначено, що кредит надається строком на 30 днів з 19.04.2021 року (строк кредитування); термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 19.05.2021 року.
Пунктом 2.3 договору визначено умови щодо пролонгації строку кредитування, зокрема пункт 2.3.1.2 передбачає пролонгацію на стандартних (базових) умовах коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але на строк не більше 60 днів. При цьому у період такої пролонгації проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною у пункті 1.6 цього договору.
Тобто, за умовами договору №4792104 від 19 квітня 2021 року протягом 30 днів нараховуються передбачені пунктом 1.5.2 договору проценти за ставкою 0.01 відсотків відповідно, за наступні 60 днів (у випадку пролонгації) передбачені пунктом 1.6 договору за ставкою 5,0 відсотків.
При цьому умовами договору не передбачено пролонгації строку кредитування більше, ніж на 60 днів, а отже, не передбачено і нарахування процентів за користування кредитом поза межами цього строку.
Доказів, які свідчать про подальше узгодження сторонами істотних умов кредитування, матеріали справи не містять.
Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Саме таких висновків дійшов Верховний Суд у Постанові Великої Палати від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12.
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2023 року у справі №0814/6450/2012, провадження № 61-18489св21: «Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) визначила, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Відповідно до висновку Великої Палати у справі №910/4518/16 від 05 квітня 2023 року, зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку.
Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.
Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.
Велика Палата Верховного Суду зауважила, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно достатті 1048 ЦК України.
За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця
Отже нарахування кредитором відсотків після закінчення строку кредитування суперечить умовам кредитування і нормам ст. 1048 ЦК України.
При перевірці розміру відсотків, заявлених позивачем до стягнення суд враховує умови Кредитного договору, узгоджені відповідачем у частині строку та порядку нарахування відсотків, складові показники, факт продовження строку дії договору відповідачем, принцип арифметичної вірності та послідовності, а отже приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача відсотків у розмірі 21 021 грн., виходячи з розрахунку (7000 грн. х 0,01% х 30 днів = 21 грн.) + (7000 грн. х 5 % х 60 днів = 21 000 грн.).
Підсумовуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором №4792104 від 19.04.2021 у загальному розмірі 28 021 грн., з яких: 7000 грн. – заборгованість за кредитом, 21 021 грн. – відсотки за користування кредитом.
У задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити. 
Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Так, згідно з положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до чч. 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За правилами п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Так, судом встановлено, що позивачем ТОВ «Коллект Центр» були понесені витрати на професійну правничу допомогу, згідно договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року, укладеного між позивачем та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс». (а.с. 64-66)
Зокрема, адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» надано обсяг правової допомоги позивачу у виді надання усної консультації з вивченням документів та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду на загальну суму 16 000,00 грн., згідно заявки на надання юридичної допомоги № 1279 від 01.05.2025 та витягу з акту №10 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025. (а.с. 69-70)
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). 
Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, враховуючи положення ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 8536 грн. – витрати на правову допомогу та 1 292,35 грн. судовий збір.
Керуючись ст.ст. 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором надання позики № 4792104 від 19 квітня 2021 року в розмірі 28 021 (двадцять вісім тисяч двадцять одну) гривню з яких: заборгованість за тілом кредиту – 7 000 грн., заборгованість за відсотками – 21 021 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» витрати на правову допомогу у розмірі 8 536 грн., а також судовий збір у розмірі 1 292,35 грн., а всього 9 828,35 (дев`ять тисяч вісімсот двадцять вісім) гривень 35 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто Новокодацьким районним судом міста Дніпра за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», код ЄДРПОУ: 44276926, адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, б. 3, оф. 306
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя       Г. В. Дорошенко