Справа № 204/8208/25
Провадження № 2/204/510/26 

ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
49006, м. Дніпро, проспект Лесі Українки 77-б тел. (056) 371 27 02, inbox@kg.dp.court.gov.ua 
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніпра в складі: 
головуючої судді     Дубіжанської Т.О. 
за участю секретаря    Жеребцової В.Д.
розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
В С Т А Н О В И В :

У серпні 2025 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 143 781 грн. 18 коп., витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. та судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп. 
В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 26.06.2019 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №22036000133562 у відповідності до якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 24 800 грн., строком на 60 місяців, дата повернення 26.06.2024 року. 02.03.2020 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 26200000458916 про встановлення кредитного ліміту, строк дії 12 місяців з дати встановлення кредитного ліміту. Після підписання Кредитних договорів відповідач власним підписом засвідчив факт взяття на себе відповідного зобов`язання, а саме повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісію, що передбачена Кредитними договорами. Відповідно до виписки по особистому рахунку Відповідача, вбачається, що АТ «Банк Кредит Дніпро» було перераховано кредитні кошти на особистий рахунок Боржника як це передбачено умовами Кредитних договорів. На дату звернення ТОВ «Цикл Фінанс» до суду борг за Кредитним договором № 26200000458916 становить 105 126 грн. 10 коп., за Кредитним договором № 22036000133562 становить 35 786 грн. 35 коп. 15 грудня 2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право Нового кредитора до Відповідача за Кредитними договорами. Згідно з Договором факторингу сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «Цикл Фінанс») є обґрунтованою та документально підтвердженою за кредитним договором № 26200000458916 від 03.02.2020 року в сумі 107 129 грн. 73 коп., яка складається заборгованості по тілу кредиту - 48706,92 грн.; прострочена заборгованість по відсоткам - 38 591,64 грн.; прострочена заборгованість по комісії – 17 827 грн. 54 коп.; збитки від інфляції - 1 723 грн. 4 коп.; 3% річних – 280 грн. 23 коп. За кредитним договором № 22036000133562 від 26.06.2019 року заборгованість в сумі 36 651 грн. 46 коп., яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 21 030 грн. 15 коп.; прострочена заборгованість по відсоткам - 0,2 грн.; заборгованість по комісії – 14 756 грн.; збитки від інфляції – 744 грн. 11 коп.; 3% річних – 121 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача разом із судовими витратами.
Ухвалою суду від 19 серпня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 19 серпня 2025 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками.
Відповідач у встановлений судом строк не надав суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим, суд розглядає справу за наявними матеріалами.
Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв`язку з наступним.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Що стосується кредитного договору № 22036000133562 від 26 червня 2019 року.
26 червня 2019 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та відповідачем укладено кредитний договір № 22036000133562, відповідно до п.п. 1.1., 1.2. якого за цим договором банк зобов`язується надати клієнту грошові кошти у сумі 24 800 грн строком на 60 місяців у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених цим договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним договором в повному обсязі. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту 3,5% від суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56,0% річних. Кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта НОМЕР_1 , відкритий у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО».
Відповідно до п. 3.6. кредитного договору № 22036000133562 від 26 червня 2019 року підписанням цього договору клієнт підтвердив, що банк у письмовій формі надав клієнту всю передбачену чинним законодавством України інформацію про умови кредитування, банк надав для ознайомлення в письмовій формі паспорт споживчого кредиту. Відповідач також підтвердив, що до моменту підписання цього договору ознайомлений та згоден з умовами Універсального договору банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та погоджується з тим, що цей договір з боку банку укладається шляхом нанесення на нього типографськими засобами відбитку печатки банку та підпису уповноваженої особи банку.
15 грудня 2021 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС" укладено Договір факторингу № 15/12/21, відповідно до умов якого АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» відступає ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості).
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 15/12/21 від 15 грудня 2021 року, боржником за кредитним договором № 22036000133562 від 26.06.2019 року зазначено ОСОБА_1 . Загальна сума заборгованості у розмірі 35 786 грн. 35 коп., яка складається з простроченої заборгованості по тілу кредиту у розмірі 21 030 грн. 15 коп.; заборгованості за відсотками у розмірі 0,2 грн.; заборгованості по комісії у розмірі 14 756 грн. 
За вимогами статей 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною другою ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, за кредитним договором № 22036000133562 підлягає стягненню заборгованість у розмірі 21 030 грн. 35 коп., з яких сума заборгованості за простроченим кредитом у розмірі 21 030 грн. 15 коп. та сума заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 0,2 грн.
Що стосується договору № 26200000458916 про встановлення кредитного ліміту від 3 лютого 2020 року.
У судовому засіданні встановлено, що 03.02.2020 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 26200000458916.
Згідно з п. 1.2.1 договору максимальний ліміт кредитної лінії на дату укладання становить 200 000 грн.; строк дії кредитного ліміту 12 місяців з дати встановлення кредитного ліміту, подовження строку дії кредитного ліміту може здійснюватися необмежену кількість разів. Процентна ставка за користування кредитом фіксована та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом - 48 % річних, на прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 56,0% річних.
Після підписання кредитного договору відповідач власним підписом засвідчив факт взяття на себе відповідного зобов`язання, а саме повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, що передбачена кредитним договором.
Відповідно до виписки по особистому рахунку відповідача, вбачається, що АТ «Банк Кредит Дніпро» було перераховано кредитні кошти на особистий рахунок відповідача, як це передбачено умовами кредитного договору.
15 грудня 2021 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу № 15/12/21, за умовами якого АТ «Банк Кредит Дніпро» відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 26200000458916 від 03.02.2020 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс».
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 15/12/21 від 15.12.2021 року ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 26200000458916 від 03.02.2020 року у загальній сумі 105 126 грн. 01 коп. 
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 105 126 грн. 1 коп., яка складається з: заборгованість по тілу кредиту – 48 706 грн. 92 коп., прострочена заборгованість по відсоткам – 38 591 грн. 64 коп., заборгованість за комісією – 17 827 грн. 54 коп.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання.
У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі.
Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1050 ЦК України визначено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.
У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно із ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведено наявність у відповідача ОСОБА_1 кредитної заборгованості за договором № 26200000458916 від 03.02.2020 року у розмірі 87 298 грн. 56 коп., яка складається з тіла кредиту в розмірі 48 706 грн. 92 коп., та відсотків за його користування у розмірі 38 591 грн. 64 коп.
Вирішуючи позовні вимоги про стягнення прострочених комісій за кредитним договором № 22036000133562 від 26.06.2019 року у розмірі 14 756 грн. та за кредитним договором № 26200000458916 від 03.02.2020 року у розмірі 17 827 грн. 54 коп., суд враховує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2023 року № 204/224/21.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною в договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг банку, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення.
Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21 (провадження № 61-7098св22), від 8 лютого 2023 року у справі № 168/349/20 (провадження № 61-2223св21), та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 755/9486/21 (провадження № 61-5581св22).
Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині стягнення заборгованості за простроченими комісіями за кредитним договором № 22036000133562 від 26.06.2019 року у розмірі 14 756 грн. та за кредитним договором № 26200000458916 від 03.02.2020 року у розмірі 17 827 грн. 54 коп. 
Що стосується вимог за кредитним договором № 26200000458916 від 03.02.2020 року в частині стягнення за період з 15.12.2021 по 23.02.2022 інфляційних втрат в сумі 1 723,4 грн. та 3% річних в сумі 280,23 грн., вимог за кредитним договором № 22036000133562 від 26.06.2019 року в частині стягнення за період з 15.12.2021 по 23.02.2022 інфляційних втрат в сумі 744,11 грн. та 3% річних в сумі 121 грн., які позивач просить стягнути з відповідача за прострочення виконання грошового зобов`язання, суд зазначає наступне.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Зокрема, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як вбачається з витягів реєстру боржників до договору факторингу № 15/12/2021 від 15.12.2021 року ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 22036000133562 від 26.06.2019 року у загальній сумі 35 786, 35 грн., яка складається з тіла кредиту у розмірі 21 030,15 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 0,2 грн.; за кредитним договором № 26200000458916 від 03.02.2020 року у загальній сумі 105 126,1 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту – 48 706 грн. 92 коп., заборгованість по відсоткам – 38 591 грн. 64 коп.
Таким чином до позивача, перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 22036000133562 від 26.06.2019 року у розмірі 35 786, 35 грн. та кредитним договором № 26200000458916 від 03.02.2020 року у загальній сумі 105 126,1 грн.
Однак, право вимоги на стягнення інфляційних втрат та 3% річних факторові не передавалось.
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних за кредитними договорами , задоволенню не підлягають.
Що стосується вимог про відшкодування судових витрат на правову допомогу, то слід зазначити наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до положень ч. 3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
З матеріалів справи вбачається, що правнича допомога позивачу надавалась адвокатом Дорошенко М.А., згідно ордеру на надання правничої правової допомоги та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. На підтвердження надання правничої допомоги та визначеного розміру, до матеріалів справи позивачем, долучено: договір № 43453613/1 про надання правової допомоги від 25 березня 2025 року, додаткову угоду від 21 липня 2025 року № 26200000458916/22036000133562 до договору № 43453613/1 про надання правової допомоги від 25 березня 2025 року, детальний опис робіт (наданих послуг) від 21 липня 2025 року, Акт 26200000458916/22036000133562 від 21 липня 2025 року про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) на загальну суму у розмірі 6 000 грн., платіжну інструкцію № 12519 від 22 липня 2025 року на суму 6 000 грн., отримувч Дорошенко М.А., призначення платежу – оплата за юридичні послуги згідно АКТ 26200000458916/22036000133562 від 21.07.2025 року.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що на підтвердження витрат на правову допомогу у розмірі 6 000 грн., позивачем надано належні та допустимі документи, які підтверджують оплату правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з частиною другою цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Однак, враховуючи те, що позов підлягає частковому задоволенню, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 4 000 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 147 грн. 20 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 512, 526, 527, 610, 628, 1046, 1048-1050, 1054, 1077, 1078, 1081 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, код ЄДРПОУ 43453613) до ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 22036000133562 у розмірі 21 030 грн. 35 коп., заборгованість за кредитним договором № 26200000458916 у розмірі 87 298 грн. 56 коп., витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000 грн., судові витрати у розмірі 2 147 грн. 20 коп., а всього суму у розмірі 114 476 грн. 11 коп.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Чечелівський районний суд міста Дніпра шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Дубіжанська