КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2026 року м. Київ №320/43455/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Шевченко А.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІ СІ ЕЙЧ ЛОГІСТИКА» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
в с т а н о в и в:

Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІ СІ ЕЙЧ ЛОГІСТИКА» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення – рішення від 03.06.2025 №0050973/0706, №0050980/0706, №0050974/0706.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що підприємство не погоджується з повідомленнями-рішеннями та вважає, винесені податкові-повідомлення рішення таким, що суперечить законодавству, а тому є необґрунтованими, протиправними і такими, що підлягають скасуванню. Звертає увагу, що позивачем було укладено ряд господарських договорів з контрагентами на придбання товарів та послуг, які є реальними операціями, що підтверджується первинною бухгалтерською документацією, яка складена на виконання вимог чинного законодавства. Вважає, що надані документи підтверджують виконання умов укладених договорів. Також наголошено, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платників податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами та іншими особами по ланцюгу постачання, в тому числі в частині подання ними податкової звітності, реєстрації податкових накладних тощо. Претензії податкового органу щодо віднесення контрагентів до ризикових платників податків тим більше, його постачальників на думку позивача, не можуть бути доказом нереальності господарських операцій.
Згідно з ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.09.2025 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
Протокольною ухвалою суду від 12.11.2025 закрито підготовче засідання та розпочато судовий розгляд справи по суті.
Протокольною ухвалою від 28.01.2026 суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.
Представник відповідача під час судового розгляду справи проти позову заперечував та зазначив, що оскаржувані рішення прийнято відповідно до вимог чинного законодавства, посилаючись на обставини, викладені у відповідному акті перевірки та наданому суду відзиві на позовну заяву. 
Розглянувши подані представниками сторін документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Відповідно до плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2025 рік, та наказу Головного управління ДПС у м. Києві про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ДІ СІ ЕЙЧ ЛОГІСТИКА» від 24.02.2025 №1267-п проведено документальну планову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2018 по 31.12.2024, валютного – за період з 01.04.2018 по 31.12.2024, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування – за період з 01.01.2011 по 31.12.2024 та іншого законодавства за відповідний період, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.
23.04.2025 року Головним управлінням ДПС у м. Києві було складено Акт про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ДІ СІ ЕЙЧ ЛОГІСТИКА» №33399/Ж5/26-15-07-06-01-20/39695986, в якому встановлено порушення:
- підпункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, пункту 11 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 19.01.2000 за №27/4248, пункту 1 статті 9 Закону України від 16.07.1999 №996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункту 1.2, пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 року за №168/704, в результаті чого занижено податок на прибуток у сумі 5 462 863 грн, в тому числі за: 2018 рік у сумі 5 122 064 грн.; 2019 рік у сумі 340 799 грн.;
- пункту 49.2 статті 49, пункту 49.18.3 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України, зі змінами та доповненнями, в результаті чого порушено термін подання податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2021 рік;
- пункту 185.1 статті 185, пункту 198.1, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, пункту 1.2 статті 1, пункту 2.1 статті 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, статті 9 Закону України від 16.07.1999 №996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого занижено податок на додану вартість у сумі 12 451 050 грн., в тому числі за: липень 2018 у сумі 24 414 грн., вересень 2018 у сумі 103 492 грн., листопад 2018 у сумі 793 457 грн., грудень 2018 у сумі 50 859 грн., січень 2019 у сумі 656 669 грн., лютий 2019 у сумі 633 969 грн., березень 2019 у сумі 817 440 грн., квітень 2019 у сумі 348 551 грн., травень 2019 у сумі 330 346 грн., червень 2019 у сумі 476 304 грн., серпень 2019 у сумі 440 128 грн., вересень 2019 у сумі 82 633 грн., жовтень 2019 у сумі 407 872 грн., листопад 2019 у сумі 200 966 грн., грудень 2019 у сумі 111 911 грн., лютий 2020 у сумі 641 562 грн., березень 2020 у сумі 1 136 811 грн., квітень 2020 у сумі 473 752 грн., липень 2020 у сумі 387 664 грн., серпень 2020 у сумі 1 792 930 грн., жовтень 2020 у сумі 714 802 грн., листопад 2020 у сумі 492 018 грн., грудень 2020 у сумі 201 361 грн., січень 2021 у сумі 596 365 грн., березень 2021 у сумі 222 911 грн., жовтень 2021 у сумі 111 086 грн., листопад 2022 у сумі 200 777 грн.;
- пункт 49.2 статті 49, підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України в результаті чого порушено термін подання податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2022 року;
- пункт 63.3 статті 63 Податкового кодексу України та розділу 8 «Порядку обліку платників податків і зборів», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від09.12.2011 №1588, щодо неподання повідомлень про наявні об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (повідомлень за формою 20-ОПП). 
Не погодившись з висновками акту перевірки Товариством подано заперечення до контролюючого органу від 16.05.2025 №16/05-01, за результатами розгляду яких контролюючим органом у зв`язку із допущенням технічної невідповідності абзацу 18 сторінки 43 акта викладено у редакції «серпень 2018 у сумі 24 414 грн», в іншій частині висновки акта перевірки залишено без змін.
На підставі висновків акта перевірки від 23.04.2025 №33399/Ж5/26-15-07-06-01-20/39695986 ГУ ДПС у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення від 03.06.2025:
- №0050980/0706, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 14 412 109 грн, у тому числі за основним платежем у розмірі 11 529 687 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 2 882 422 грн;
- №0050973/0706, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 6 828 579 грн, у тому числі за основним платежем у розмірі 5 462 863 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 1 365 716 грн;
- №0050974/0706, яким застосовано штрафні санкції у розмірі 7 140 грн. 
Позивачем подано до Державної податкової служби України скаргу від 13.06.2025 на вказані податкові повідомлення-рішення.
Рішенням Державної податкової служби України від 07.08.2025 №22874/6/99-00-06-01-01-06 залишено скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІ СІ ЕЙЧ ЛОГІСТИКА» без задоволення, а податкові повідомлення-рішення від 06.03.2025 №0050980/0706, №0050973/0706, №0050974/0706 - без змін.
Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, вважаючи їх протиправним та такими, що порушують законні права та інтереси, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходячи з положень норм законодавства, які діяли на момент їх виникнення, суд виходив із такого.
Відповідно до частини другої статті 6, частини другої статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України), у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
У підпункті 75.1.2. пункту 75.1 статті 75 ПК України зазначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
У відповідності до пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.
За нормами пункту 77.6 цієї ж статті допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.
За правилами пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу (пункт 77.9).
Як вбачається із матеріалів справи контролюючим органом було проведено документальну планову виїзну перевірку, та доводів позивача щодо процедурних питань проведення даної перевірки матеріали справи не містять.
Відповідно до абзацу першого пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абзац другий пункту 44.1 статті 44 ПК України).
Пунктом 44.2 ст. 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
За змістом приписів пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та отримання послуг.
При цьому, пунктом 198.2 статті 198 ПК України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника;; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Отже, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.
За змістом положень абзацу 1 пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Відповідно до абзацу 2 пункту 198.6 статті 198 ПК України у разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Пунктом 200.1 статті 200 ПК України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Згідно з абзацом 1 пункту 200.2 статті 200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
Пунктом 200.4 статті 200 ПК України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Таким чином, фінансовий результат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, які є підставою для формування податкового обліку платника податків. Податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996-ХІV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.
Відповідно до статті 3 Закону №996-ХІV передбачено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону №996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також в підпункті 1.2 пункту 1, підпункті 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення №88).
Відповідно до частини другої статті 9 вказаного Закону №996-ХІV та пункту 2.3 Положення №88, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок.
Згідно з статтею 1 Закону №996-ХІV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Із зазначеного слідує, що наслідки господарської операції можуть враховуватися суб`єктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, у тому числі при формуванні витрат та податкового кредиту, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону №996-ХІV.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, хоч і первинний документ наявний, у податковому та бухгалтерському обліку вони не можуть відображатися.
З аналізу наведених норм слідує, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Відповідно, якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.
Таким чином, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.
З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції - дії або події, що спричинили реальні зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, тобто майновому стані платника податків.
Водночас, наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.
Відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.
У свою чергу, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. Наявність належно оформлених первинних документів є обов`язковою ознакою господарської операції, однак не єдиною. По своїй правовій суті господарська операція є операція, яка змінює зміст активів платника податку, а первинні документи лише підвереджують факт її проведення.
Таким чином, основною первинною ознакою господарської операції є її реальність, а наявність первинних документів є вторинною, похідною ознакою. Належне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами не свідчить про безумовну їх відповідність самому змісту операції. Правові наслідки створює саме господарська операція, а не первинні документи.
Судом встановлено, що висновок контролюючого органу про порушення ТОВ «ДІ СІ ЕЙЧ ЛОГІСТИКА» (колишня назва «Українська гірничодобувна компанія») вимог податкового законодавства мотивовано тим, що підприємство мало взаємовідносини із ризиковими контрагентами – ТОВ «Прогрес Нафта» (нова назва ТОВ «Кларікс Клін») та ТОВ «ТРАНСДОН» (стара назва ТОВ «ВІСТА ЛОГІСТИК», ТОВ «ДІДАС КОМПАНІ»), реальність здійснених господарських операцій з якими, на думку контролюючого органу не підтверджена, що призвело до завишення витрат на оплату товару/послуг та формування податкового кредиту. 
1) Щодо господарських відносин між позивачем та ТОВ «Прогрес Нафта» (нова назва ТОВ «Кларікс Клін»), судом встановлено таке.
01.02.2017, між позивачем та ТОВ «Прогрес Нафта» було укладено Договір № ПН-0802/07 на поставку дизельного палива Євро. 
Пунктом 1.1 Договору № ПН-0802/07 від 01.02.2017 сторонами визначено, що Постачальник зобов`язується передати в погоджені строки, а Покупець прийняти і оплатити на умовах, викладених в Договорі, нафтопродукти, іменовані далі за текстом – «товар», найменування, кількість, ціна яких вказується в накладних документах на товар, які оформлюються на кожну окрему партію Товару.
Відповідно до пункту 1.2 Договору № ПН-0802/07 від 01.02.2017 номенклатура Товару, його кількість, ціна встановлюються Сторонами за обопільною згодою на основі заявки Покупця й зазначаються в розрахункових документах (рахунках – фактурах) та/чи в відвантажувальних документах (видаткових накладних) на Товар, котрі являються специфікацією в розумінні ст. 266 Господарського кодексу України та складають невід`ємну частину цього Договору. 
Пунктом 3.1 Договору № ПН-0802/07 від 01.02.2017 встановлено, що загальна ціна цього Договору визначається кількістю отриманого та оплаченого товару Покупцем протягом всього строку дії Договору. Вартість кожної окремої партії Товару визначається Постачальником в рахунках – фактурах та видаткових накладних. 
Згідно з додатком від 01.02.2017 до Договору № ПН-0802/07 від 01.02.2017 Сторонами визначено, що вартість нафтопродуктів, які зазначаються у видаткових накладних та рахунках – фактурах відповідно до п. 3.1 Договору, включає витрати на транспортування Товару до пункту призначення, визначеного Покупцем у заявці на постачання, та не підлягає окремому відшкодуванню. Вартість доставки не виділяється окремо у рахунках – фактурах або видаткових накладних (п. 1 Додатку). 
Пунктом 2 додатку від 01.02.2017 до Договору № ПН-0802/07 від 01.02.2017 встановлено, що доставка Товару здійснюється автомобільним транспортом за рахунок Постачальника (базис поставки – СРТ), якщо інше не передбачено у конкретній заявці Покупця. 
На підтвердження здійснення поставки товару позивачем, як під час проведення перевірки, так і до суду надано: видаткові накладні постачальника № ПН-27061 від 27.06.2018, № ПН-19112 від 19.11.2018, № ПН-03121 від 03.12.2018, № ПН-07123 від 07.12.2018, № ПН-22051 від 21.02.2019, № ПН-23518 від 10.04.2019, № ПН-25611 від 29.05.2019, та товарно – транспортні накладні № ПН-27061 від 27.06.2018, № ПН-19112 від 19.11.2018, № ПН-03121 від 03.12.2018, № ПН-07123 від 07.12.2018, № ПН-22051 від 21.02.2019, № ПН-23518 від 10.04.2019, № ПН-27061 від 29.05.2019.
Зазначені товарно – транспортні накладні підтверджують поставку товару від ТОВ «Прогрес Нафта» (Вантажовідправник) до ВАТ «Первомайський кар`єр «Граніт», ПАТ «Янцівський гранітний кар`єр» (Вантажоодержувачі) та ТОВ «ДІ СІ ЕЙЧ ЛОГІСТИКА» (колишня назва – ТОВ «Українська гірничодобувна компанія») Замовник (платник). 
ТОВ «Прогрес Нафта» було сформовано податкові накладні № 27061 від 27.06.2018, №19111 від 19.11.2018, № 3121 від 03.12.2018, № 7121 від 07.12.2018, № 21022 від 21.02.2019, № 100411 від 10.04.2019, № 29051 від 29.05.2019, які зареєстровані Державною податковою службою України в ЄРПН відповідно до ст. 201 Податкового кодексу України.
Позивачем здійснено оплату за поставлений товар, що підтверджується платіжними дорученнями № 3050 від 03.07.2018, № 3155 від 07.08.2018, № 3540 від 26.11.2018, № 3620 від 13.12.2018, № 3619 від 13.12.2018, № 3851 від 21.02.2019, № 4065 від 22.04.2019, № 4180 від 30.05.2019, № 229 від 26.02.2020.
При цьому, суд враховує, що поставку товару було здійснено на адресу ВАТ «Первомайський кар`єр «Граніт» на підставі укладеного договору поставки нафтопродуктів № 04-10/2016 від 04.10.2016 та на адресу ПАТ «Янцівський гранітний кар`єр» на підставі укладеного договору поставки нафтопродуктів № 19/09/2016 від 19.06.2016.
Так, в період з 27.06.2018 по 21.02.2019, на підставі договору поставки нафтопродуктів № 04-10/2016 від 04.10.2016, укладеного між ТОВ «Українська гірничодобувна компанія» (Постачальник) та ВАТ «Первомайський кар`єр «Граніт» (Покупець) було здійснено поставку дизельного палива Євро. 
Поставка товару підтверджується видатковими накладними постачальника №УГК00000764 від 27.06.2018, №1381 від 19.11.2018, №1452 від 03.12.2018, №87 від 21.02.2019, та товарно – транспортними накладними № ПН-27061 від 27.06.2018, № ПН-19112 від 19.11.2018, № ПН-03121 від 03.12.2018, № ПН-22051 від 21.02.2019. 
Позивачем було сформовано податкові накладні № 128 від 27.06.2018, № 70 від 19.11.2018, № 8 від 03.12.2018, № 34 від 21.02.2019, які зареєстровані Державною податковою службою України в ЄРПН відповідно до ст. 201 Податкового кодексу України.
ВАТ «Первомайський кар`єр «Граніт» здійснено оплату за поставлений товар, що підтверджується платіжними дорученнями № 18052 від 14.09.2018, № 18071 від 18.09.2018, № 18394 від 24.10.2018, № 18665 від 22.11.2018, № 19075 від 21.02.2019, № 19239 від 29.03.2019, № 321 від 10.10.2019, № 362 від 18.10.2019. 
У період з 07.12.2018 по 29.05.2019, на підставі договору поставки нафтопродуктів № 19/09/2016 від 19.09.2016, укладеного між ТОВ «Українська гірничодобувна компанія» (Постачальник) та ПАТ «Янцівський гранітний кар`єр» (Покупець) було здійснено поставку дизельного палива Євро. 
Поставка товару підтверджується видатковими накладними постачальника № 1453 від 07.12.2018, № УГК00000375 від 22.04.2019, № УГК00000461 від 29.05.2019, та товарно – транспортними накладними № ПН-07123 від 07.12.2018, № ПН-23518 від 10.04.2019, № ПН-27061 від 29.05.2019. 
Позивачем було сформовано податкові накладні № 25 від 07.12.2018, № 58 від 22.04.2019, № 59 від 29.05.2019, які зареєстровані Державною податковою службою України в ЄРПН відповідно до ст. 201 Податкового кодексу України. 
ПАТ «Янцівський гранітний кар`єр» здійснено оплату за поставлений товар, що підтверджується платіжними дорученнями № 301 від 26.02.2018, № 627 від 01.04.2019, № 750 від 16.04.2019, № 819 від 24.04.2019.
Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу. 
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Пунктом 11 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за № 27/4248 встановлено, що собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат. 
До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати. 
Виробнича собівартість продукції зменшується на справедливу вартість супутньої продукції, яка реалізується, та вартість супутньої продукції в оцінці можливого її використання, що використовується на самому підприємстві. Перелік і склад статей калькулювання виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) установлюються підприємством. 
Отже, суд приходить до висновку про правомірність віднесення позивачем до витрат сум, що були сплачені постачальнику товарів ТОВ «Прогрес Нафта», а тому висновки контролюючого органу є помилковими. 
2) Щодо господарських взаємовідносин Позивача з ТОВ «ТРАНСДОН» (нова назва ТОВ «ВІСТА ЛОГІСТИК»), судом встановлено таке.
Між позивачем та ТОВ «ТРАНСДОН» було укладено договір № 22/10-18 транспортного експедирування від 23.10.2018. 
Відповідно до пункту 1.1. договору № 22/10-18 від 23.10.2018 сторонами визначено, що в порядку на умовах, визначених цим Договором, Експедитор від свого імені, але за рахунок Клієнта зобов`язується надавати послуги з організації перевезень вантажів Клієнта залізничним транспортом у відповідності з письмово погодженими Сторонами цього Договору письмовими заявками Клієнта, а Клієнт зобов`язується прийняти і оплатити надані Експедитором послуги на умовах цього Договору. 
Пунктом 1.3 договору № 22/10-18 від 23.10.2018 встановлено, що Експедитор надає послуги на територій України, держав – учасниць Співдружності Незалежних Держав, надалі – «СНД», та країн учасниць Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, надалі – «СМГС». 
Сторонами договору № 22/10-18 від 23.10.2018 визначено, що організація перевезення вантажів – це комплекс дій Експедитора, який включає, але не обмежується наданням послуги з організації транспортно – експедиторських послуг, організацію перевезень, надання щодобової інформації про місце і час знаходження вантажу на шляху прямування по Укрзалізниці до моменту перетину кордону, про відвантаження вантажу Клієнта з зазначенням: маршруту слідування, найменування вантажу, коду вантажу, кількості вагонів і ваги вантажу в партії (додаток до договору). 
Також згідно пункту 3.2.1. договору № 22/10-18 від 23.10.2018 Експедитор має право залучати третіх осіб шляхом укладання відповідних договорів, діючи при цьому від свого імені, але за рахунок Клієнта, при цьому Експедитор несе відповідальність перед Клієнтом за дії залучених третіх осіб, як за свої власні дії. 
Додатком від 23.10.2018 до Договору транспортного експедирування № 22/10-18 від 23.10.2018 Сторони узгодили, що під поняттям «організація перевезення вантажів» у рамках цього Договору слід розуміти комплекс дій Експедитора, який включає, але не обмежується наданням послуги з організації транспортно – експедиторських послуг, що включає організацію перевезень, надання щодобової інформації про місце і час знаходження вантажу на шляху прямування по Укрзалізниці до моменту перетину кордону, про відвантаження вантажу Клієнта з зазначенням: маршруту слідування, найменування вантажу, коду вантажу, кількості вагонів і ваги вантажу в партії.
Протоколами узгодження цін № 1 від 23.10.2018, № 2 від 13.11.2018, № 3 від 27.11.2018, № 4 від 01.04.2019, № 5 від 19.05.2019, № 6 від 20.05.2019, № 7 від 11.06.2019, № 8 від 24.06.2019, № 9 від 24.06.2019, № 10 від 11.10.2019, № 11 від 02.12.2019, № 12 від 01.10.2020, № 13 від 20.10.2020, № 4 від 01.11.2020, Сторони погодили ставки Виконавця за один вагон вантажу, що перевозиться у власних вагонах перевізника ПАТ «УЗ», які включають провізні платежі та додаткові збори, пов`язані з перевезенням вантажу, транспортно – експедиторські послуги.
ТОВ «ТРАНСДОН» (ТОВ «ВІСТА ЛОГІСТИК») в період з листопада 2018 року по листопад 2020 року здійснено організацію транспортного експедирування товару (руда залізна агломераційна) на експорт, що підтверджується залізничними накладними.
На підтвердження надання послуг з організації ТОВ «ТРАНС ДОН» (ТОВ «ВІСТА ЛОГІСТИК») перевезення вантажів залізничним транспортом позивачем надано: акти приймання – передачі наданих послуг №1 від 30.11.2018 на суму 2 943 261,05 грн., №2 від 30.11.2018 на суму 4 487 993,40 грн, №3 від 30.11.2018 на суму 3 077 460,90 грн., №4 від 30.11.2018 на суму 575 559,86грн., №1 від 31.12.2018 на суму 9 723 602,60 грн., №2 від 31.12.2018 на суму 1 611 613,40 грн., №3 від 31.12.2018 на суму 3 320 561,30 грн., №4 від 31.12.2018 на суму 583 630,18 грн., №5 від 31.12.2018 на суму 285 859,68 грн., №1 від 31.01.2019 на суму 14 415 947,70 грн., №2 від 31.01.2019 на суму 4 980 841,95 грн., №3 від 31.01.2019 на суму 4 834 840,20 грн., №4 від 31.01.2019 на суму 940 954,78 грн., №5 від 31.01.2019 на суму 547 897,72 грн., №6 від 31.01.2019 на суму 771 213,36 грн., №1 від 28.02.2019 на суму 3 307 555,10 грн., №2 від 28.02.2019 на суму 3 320 561,30 грн., №3 від 28.02.2019 на суму 1 357 833,48 грн., №4 від 28.02.2019 на суму 1 510 292,83грн., № 1 від 31.03.2019 на суму 12 356 526,60грн., № 2 від 31.03.2019 на суму 6 641 122,60грн., № 3 від 31.03.2019 на суму 3 223 226,80грн., № 4 від 31.03.2019 на суму 1 786 623,00грн., № 1 від 30.04.2019 на суму 1 653 777,55грн. № 2 від 30.04.2019 на суму 3 344 973,10грн., № 3 від 30.04.2019 на суму 631 524,40грн., № 1-Д від 22.05.2019 на суму 26 182,92грн., № 2-Д від 26.05.2019 на суму 129 312,36грн., № 3-Д від 26.05.2019 на суму 62 119,82грн., № 4-Д від 27.05.2019 на суму 14 323,64грн., № 5-Д від 27.05.2019 на суму 77 687,00грн., № 6-Д від 28.05.2019 на суму 100 520,50грн., № 7-Д від 28.05.2019 на суму 13 322,04грн., № 8-Д від 29.05.2019 на суму 92 800,68грн., № 1 від 31.05.2019 на суму 655 813,80грн., № 2 від 31.05.2019 на суму 2 081 516,45грн., № 3 від 31.05.2019 на суму 1 733 359,70грн., № 1-Д від 04.06.2019 на суму 598 562,80грн., № 2-Д від 04.06.2019 на суму 86 050,00грн., № 3-Д від 04.06.2019 на суму 84 786,40грн., № 4-Д від 04.06.2019 на суму 13 322,04грн., № 5-Д від 04.06.2019 на суму 34 484,56грн., м№ 6-Д від 05.06.2019 на суму 13 434,35грн., № 7-Д від 05.06.2019 на суму 24 702,72грн., № 8-Д від 05.06.2019 на суму 34 484,56грн., № 9-Д від 06.06.2019 на суму 34 676,88грн., № 10-Д від 06.06.2019 на суму 13 434,35грн., № 11-Д від 09.06.2019 на суму 21 028,98грн., № 12-Д від 09.06.2019 на суму 17 107,88грн., № 13-Д від 09.06.2019 на суму 52 687,44грн., № 14-Д від 09.06.2019 на суму 13 434,35грн., № 15-Д від 09.06.2019 на суму 26 343,72грн., № 16-Д від 10.06.2019 на суму 43 038,12грн, № 17-Д від 10.06.2019 на суму 17 286,68грн., № 18-Д від 10.06.2019 на суму 34 453,68грн., № 19-Д від 10.06.2019 на суму 55 364,56грн., № 20-Д від 11.06.2019 на суму 21 028,98грн., № 21-Д від 11.06.2019 на суму 19 963,48грн., № 22-Д від 11.06.2019 на суму 172 758,24грн., № 23-Д від 12.06.2019 на суму 42 866,60грн., № 24 Д від 12.06.2019 на суму 24 541,92грн., № 25-Д від 13.06.2019 на суму 39 655,82грн., № 26-Д від 13.06.2019 на суму 17 286,68грн., № 27-Д від 18.06.2019 на суму 191 900,76грн., № 28-Д від 18.06.2019 на суму 69 576,96грн., № 29-Д від 18.06.2019 на суму 19 743,91грн., № 30-Д від 18.06.2019 на суму 226 872,64грн., № 31-Д від 18.06.2019 на суму 90 851,36грн., № 32-Д від 18.06.2019 на суму 112 102,40грн., № 33 Д від 18.06.2019 на суму 22 420,48грн., № 34-Д від 19.06.2019 на суму 34 453,68грн., № 35-Д від 19.06.2019 на суму 34 900,08грн., № 36-Д від 19.06.2019 на суму 17 375,48грн., № 37-Д від 20.06.2019 на суму 104 253,84грн., № 38-Д від 20.06.2019 на суму 39 487,82грн., № 39-Д від 20.06.2019 на суму 14 454,44грн., № 40-Д від 23.06.2019 на суму 34 900,08грн., № 41-Д від 23.06.2019 на суму 19 743,91грн., № 42-Д від 23.06.2019 на суму 28 781,68грн., № 43-Д від 23.06.2019 на суму 15 476,36грн., № 44-Д від 23.06.2019 на суму 214 333,00грн., № 45-Д від 24.06.2019 на суму 429 933,20грн., № 46-Д від 24.06.2019 на суму 28 908,88грн., № 47-Д від 25.06.2019 на суму 558 216,20грн., № 48-Д від 25.06.2019 на суму 51 860,04грн., № 49-Д від 26.06.2019 на суму 13 434,35грн., № 50-Д від 30.06.2019 на суму 34 573,36грн., № 51-Д від 30.06.2019 на суму 13 335,24грн., № 1 від 30.06.2019 на суму 1 977 025,10грн., № 2 від 30.06.2019 на суму 2 248 080,25грн., № 3 від 30.06.2019 на суму 6 260 038,85грн., № 4 від 30.06.2019 на суму 660 713,90грн., № 01-Д від 02.07.2019 на суму 278 672,76грн., № 02-Д від 02.07.2019 на суму 13 322,04грн., № 03-Д від 03.07.2019 на суму 77 837,00грн., № 04-Д від 03.07.2019 на суму 39 487,82грн., № 05-Д від 03.07.2019 на суму 14 196,44грн., № 06-Д від 04.07.2019 на суму 34 676,88грн., № 07-Д від 04.07.2019 на суму 24 863,52грн., № 11-Д від 07.07.2019 на суму 13 434,35грн., № 08-Д від 07.07.2019 на суму 16 511,48грн., № 09-Д від 07.07.2019 на суму 17 286,68грн., № 10-Д від 07.07.2019 на суму 27 984,70грн., № 12-Д від 07.07.2019 на суму 213 703,00грн., № 13-Д від 09.07.2019 на суму 39 487,82грн., № 14-Д від 09.07.2019 на суму 31 209,92грн., № 15-Д від 10.07.2019 на суму 42 866,60грн., № 16-Д від 10.07.2019 на суму 19 743,91грн., № 17-Д від 10.07.2019 на суму 15 492,76грн., № 18-Д від 10.07.2019 на суму 14 260,04грн., № 19-Д від 11.07.2019 на суму 15 567,16грн., № 20-Д від 11.07.2019 на суму 14 323,64грн., № 21-Д від 14.07.2019 на суму 42 780,12грн., № 22-Д від 14.07.2019 на суму 62 195,44грн., № 23-Д від 14.07.2019 на суму 69 146,72грн., № 24-Д від 14.07.2019 на суму 83 521,60грн., № 25-Д від 14.07.2019 на суму 116 612,95грн., № 26-Д від 15.07.2019 на суму 28 392,88грн., № 27-Д від 17.07.2019 на суму 51 860,04грн., № 28-Д від 18.07.2019 на суму 17 286,68грн., № 29-Д від 18.07.2019 на суму 31 209,92грн., № 30-Д від 21.07.2019 на суму 857 965,60грн., № 31-Д від 21.07.2019 на суму 17 286,68грн., № 32-Д від 21.07.2019 на суму 15 492,76грн., № 33-Д від 21.07.2019 на суму 42 652,92грн., № 34-Д від 22.07.2019 на суму 14 196,44грн., № 35-Д від 23.07.2019 на суму 69 146,72грн., № 36-Д від 24.07.2019 на суму 14 196,44грн., № 37-Д від 24.07.2019 на суму 15 492,76грн., № 38-Д від 25.07.2019 на суму 15 567,16грн., № 39-Д від 25.07.2019 на суму 34 676,88грн., № 40-Д від 25.07.2019 на суму 17 286,68грн., № 41-Д від 28.07.2019 на суму 26 412,34грн., № 42-Д від 28.07.2019 на суму 170 454,48грн., № 43 Д від 30.07.2019 на суму 85 142,04грн., № 44-Д від 31.07.2019 на суму 28 551,08грн., № 45-Д від 31.07.2019 на суму 22 420,48грн., № 46-Д від 31.07.2019 на суму 39 487,82грн., № 1 від 31.07.2019 на суму 3 611 627,26грн., № 2 від 31.07.2019 на суму 1 775 971,70грн., № 3 від 31.07.2019 на суму 4 911 190,70грн., № 01-Д від 04.08.2019 на суму 134 522,88грн., № 02-Д від 05.08.2019 на суму 61 248,39грн., № 03-Д від 05.08.2019 на суму 26 769,59грн., № 04-Д від 05.08.2019 на суму 46 602,81грн., № 06-Д від 08.08.2019 на суму 179 504,76грн., № 05-Д від 08.08.2019 на суму 39 487,82грн., № 07-Д від 11.08.2019 на суму 22 420,48грн., № 08-Д від 11.08.2019 на суму 19 743,91грн., № 09-Д від 11.08.2019 на суму 127 301,16грн., № 10-Д від 12.08.2019 на суму 212 341,80грн., № 11-Д від 12.08.2019 на суму 19 743,91грн., № 12-Д від 12.08.2019 на суму 17 997,56грн., № 13-Д від 12.08.2019 на суму 204 296,76грн., № 14 Д від 13.08.2019 на суму 13 322,04грн., № 15-Д від 13.08.2019 на суму 255 592,92грн., № 16-Д від 13.08.2019 на суму 20 088,28грн., № 17-Д від 13.08.2019 на суму 56 711,36грн., № 18-Д від 13.08.2019 на суму 15 567,16 грн., № 19-Д від 13.08.2019 на суму 21 730,48грн., № 20-Д від 14.08.2019 на суму 17 286,68грн., № 21-Д від 14.08.2019 на суму 28 037,48грн., № 22-Д від 14.08.2019 на суму 24 702,72грн., № 23-Д від 15.08.2019 на суму 15 417,16грн., № 24-Д від 18.08.2019 на суму 78 892,85грн., № 25-Д від 18.08.2019 на суму 70 646,20грн., № 26-Д від 18.08.2019 на суму 46 551,48грн., № 27-Д від 18.08.2019 на суму 286 823,36грн., № 28 Д від 18.08.2019 на суму 55 806,16грн., № 29-д від 18.08.2019 на суму 104 030,64грн., № 30-Д від 19.08.2019 на суму 26 868,70грн., № 31-Д від 20.08.2019 на суму 42 454,92грн., № 32-Д від 20.08.2019 на суму 15 642,76грн., № 33-Д від 20.08.2019 на суму 17 909,96грн., № 34-Д від 20.08.2019 на суму 26 881,90грн., № 35-Д від 31.08.2019 на суму 430 669,35грн., № 36-Д від 31.08.2019 на суму 716 742,00грн., № 1 від 31.08.2019 на суму 5 469 035,55грн., № 2 від 31.08.2019 на суму 1 775 971,70грн., № 3 від 31.08.2019 на суму 4 945 776,55грн., № 1 від 30.09.2019 на суму 3 646 023,70грн., № 01-Д від 30.09.2019 на суму 407 160,87грн., № 02-Д від 30.09.2019 на суму 1 670 581,16грн., № 2 від 30.09.2019 на суму 1 823 011,85грн., № 01-Д від 31.10.2019 на суму 488 449,36грн., № 02-Д від 31.10.2019 на суму 1 361 982,92 грн., № 1 від 31.10.2019 на суму 4 882 865,61грн., № 2 від 31.10.2019 на суму 3 646 023,70грн., № 3 від 31.10.2019 на суму 1 833 187,85грн., № 4 від 31.10.2019 на суму 1 778 748,90грн., № 2 від 30.11.2019 на суму 1 778 748,90грн., № 01-Д від 30.11.2019 на суму 277 650,20грн., № 02-Д від 30.11.2019 на суму 178 033,04грн., № 1 від 30.11.2019 на суму 7 551 749,00грн., № 3 від 30.11.2019 на суму 3 666 375,70грн., № 4 від 30.11.2019 на суму 207 919,02грн., № 1 від 31.12.2019 на суму 34 588,45грн., №1 від 16.01.2020 на суму 1 778 976,80грн., № 2 від 31.01.2020 на суму 3 562 610,35грн., № 3 від 31.01.2020 на суму 10 238 181,20грн., № 4 від 29.02.2020 на суму 23 070 496,15грн., № 5 від 29.02.2020 на суму 9 235 116,16грн., № 6 від 29.02.2020 на суму 1 833 050,05грн., № 7 від 29.02.2020 на суму 1 778 976,80грн., № 8 від 31.03.2020 на суму 20 926 012,25грн., № 9 від 31.03.2020 на суму 5 135 536,80грн., № 11 кор від 31.03.2020 на суму 3 567,96грн., № 10 від 30.04.2020 на суму 14 665 502,80грн., № 11 від 30.04.2020 на суму 1 836 618,01грн., № 12 від 30.04.2020 на суму 12 451 242,30грн., № 13 від 30.04.2020 на суму 1 147 092,52грн., № 14 від 30.04.2020 на суму 1 778 748,90грн., № 15 від 31.05.2020 на суму 14 162 868,60грн., № 16 від 31.05.2020 на суму 2 887 064,32грн., № 17 від 31.05.2020 на суму 1 836 618,01грн., № 18 від 31.05.2020 на суму 3 557 497,80грн., № 19 від 31.05.2020 на суму 172 939,68грн., № 20 від 30.06.2020 на суму 3 815 049,28грн., № 21 від 30.06.2020 на суму 2 320 274,04грн., № 22 від 30.06.2020 на суму 5 336 246,70грн., № 28 від 31.07.2020 на суму 3 040 856,04грн., № 23 від 31.07.2020 на суму 3 490 375,20грн., № 24 від 31.07.2020 на суму 5 499 563,55грн., № 25 від 31.07.2020 на суму 3 299 502,08грн., № 26 від 31.07.2020 на суму 7 081 434,30грн., № 27 від 31.07.2020 на суму 5 405 894,52грн., № 30/1 від 02.08.2020 на суму 180 441,52грн., № 29/1 від 09.08.2020 на суму 5 499 563,55 грн., № 34 від 31.08.2020 на суму 5 336 246,70грн., № 29 від 31.08.2020 на суму 3 666 375,70 грн. № 30 від 31.08.2020 на суму 1 636 862,36грн. № 31 від 31.08.2020 на суму 2 939 974,56грн., № 32 від 31.08.2020 на суму 1 833 187,85грн., № 33 від 31.08.2020 на суму 1 778 748,90грн., № 35 від 31.08.2020 на суму 207 919,02грн., № 36 від 09.09.2020 на суму 7 114 995,60грн., № 37 від 09.09.2020 на суму 5 336 246,70грн., № 40 від 30.09.2020 на суму 2 622 918,48грн., № 38 від 30.09.2020 на суму 10 672 493,40грн., № 39 від 30.09.2020 на суму 8 692 376,70грн., № 41 від 30.09.2020 на суму 1 745 187,60грн., № 42 від 30.09.2020 на суму 592 879,28грн., № 39/1 від 15.10.2020 на суму 1 745 187,60грн., № 38/1 від 15.10.2020 на суму 3 557 497,80 грн., № 42/1 від 15.10.2020 на суму 193 330,20грн., № 43 від 31.10.2020 на суму 3 410 074,50грн., № 44 від 31.10.2020 на суму 4 907 770,32грн., № 45 від 31.10.2020 на суму 6 564 087,60грн., № 43/1 від 11.11.2020 на суму 3 315 351,40грн., № 45/1 від 11.11.2020 на суму 1 595 121,90 грн., № 48 від 30.11.2020 на суму 3 190 243,80грн., № 47 від 30.11.2020 на суму 3 315 351,40 грн. 
Загальна сума наданих транспортно – експедиторських послуг за вищевказаним договором складає 439 522 491,63 грн.
В свою чергу, відповідачем, за результатами проведеної перевірки, зазначено про порушення (завищення собівартості реалізованих товарів та послуг) на загальну суму 25 736 915,00 грн. (аркуш 19 акту перевірки).
ТОВ «ТРАНСДОН» (ТОВ «ВІСТА ЛОГІСТИК») було сформовано податкові накладні №122 від 01.11.2018, №121 від 01.11.2018, №120 від 01.11.2018, №119 від 01.11.2018, №118 від 01.11.2018, №124 від 06.11.2018, №126 від 06.11.2018, №125 від 06.11.2018, №123 від 06.11.2018, №128 від 08.11.2018, №127 від 08.11.2018, №129 від 08.11.2018, №135 від 15.11.2018, №134 від 15.11.2018, №136 від 15.11.2018, № 130 від 15.11.2018, №138 від 15.11.2018, №141 від 15.11.2018, №137 від 15.11.2018, №139 від 15.11.2018, №142 від 15.11.2018, № 132 від 15.11.2018, №131 від 15.11.2018, №133 від 15.11.2018, №140 від 15.11.2018, №143 від 15.11.2018, №145 від 21.11.2018, № 146 від 21.11.2018, №144 від 21.11.2018, №147 від 23.11.2018, №148 від 23.11.2018, №149 від 27.11.2018, №150 від 27.11.2018, №151 від 29.11.2018, № 152 від 29.11.2018, №158 від 29.11.2018, №153 від 30.11.2018, №155 від 30.11.2018, № 154 від 30.11.2018, №159 від 05.12.2018, № 161 від 21.12.2018, №162 від 28.12.2018, № 1 від 03.01.2019, № 2 від 04.01.2019, № 3 від 09.01.2019, №4 від 10.01.2019, №5 від 15.01.2019, №6 від 17.01.2019, №7 від 17.01.2019, №9 від 22.01.2019, №8 від 22.01.2019, №10 від 22.01.2019, №11 від 25.01.2019, №12 від 29.01.2019, №13 від 31.01.2019, №14 від 05.02.2019, №15 від 08.02.2019, №16 від 13.02.2019, №17 від 13.02.2019, №18 від 19.02.2019, №19 від 21.02.2019, №22 від 27.02.2019, №21 від 27.02.2019, № 20 від 27.02.2019, №26 від 01.03.2019, №28 від 01.03.2019, №27 від 01.03.2019, №29 від 01.03.2019, №30 від 06.03.2019, №31 від 07.03.2019, №32 від 11.03.2019, № 33 від 12.03.2019, №34 від 12.03.2019, № 35 від 14.03.2019, №36 від 15.03.2019, №37 від 19.03.2019, №39 від 21.03.2019, №38 від 21.03.2019, № 41 від 27.03.2019, №40 від 27.03.2019, № 42 від 31.03.2019, №43 від 05.04.2019, №44 від 09.04.2019, №45 від 17.04.2019, №46 від 26.04.2019, №47 від 30.04.2019, №48 від 02.05.2019, №49 від 07.05.2019, №51 від 17.05.2019, №68 від 17.05.2019, №69 від 17.05.2019, №67 від 17.05.2019, №50 від 17.05.2019, №54 від 17.05.2019, №52 від 22.05.2019, №70 від 22.05.2019, №71 від 22.05.2019, №53 від 22.05.2019, №62 від 24.05.2019, №74 від 24.05.2019, №80 від 24.05.2019, №73 від 24.05.2019, №78 від 24.05.2019, № 77 від 24.05.2019, № 79 від 24.05.2019, №76 від 24.05.2019, №75 від 24.05.2019, №72 від 24.05.2019, №55 від 24.05.2019, №61 від 24.05.2019, №59 від 24.05.2019, №63 від 24.05.2019, №57 від 24.05.2019, №58 від 24.05.2019, №60 від 24.05.2019, №56 від 24.05.2019, №64 від 29.05.2019, №81 від 29.05.2019, №66 від 31.05.2019, №65 від 31.05.2019, №83 від 31.05.2019, №82 від 31.05.2019, №85 від 02.06.2019, №84 від 02.06.2019, №87 від 03.06.2019, №88 від 03.06.2019, №86 від 03.06.2019, №94 від 04.06.2019, №95 від 04.06.2019, №96 від 04.06.2019, №93 від 04.06.2019, №91 від 04.06.2019, №92 від 04.06.2019, №90 від 04.06.2019, №89 від 04.06.2019, №97 від 05.06.2019, №103 від 05.06.2019, №102 від 05.06.2019, №101 від 05.06.2019, №99 від 05.06.2019, №100 від 05.06.2019, №98 від 05.06.2019, № 105 від 06.06.2019, №108 від 06.06.2019, №107 від 06.06.2019, №106 від 06.06.2019, №104 від 06.06.2019, №109 від 07.06.2019, №111 від 09.06.2019, №114 від 09.06.2019, №119 від 09.06.2019, №118 від 09.06.2019, №112 від 09.06.2019, №117 від 09.06.2019, №115 від 09.06.2019, №110 від 09.06.2019, №116 від 09.06.2019, №113 від 09.06.2019, №122 від 10.06.2019, №127 від 10.06.2019, №124 від 10.06.2019, №120 від 10.06.2019, №125 від 10.06.2019, №121 від 10.06.2019, №126 від 10.06.2019, №123 від 10.06.2019, №133 від 11.06.2019, №129 від 11.06.2019, №130 від 11.06.2019, №132 від 11.06.2019, №128 від 11.06.2019, №131 від 11.06.2019, №141від 12.06.2019, №163 від 12.06.2019, №175 від 12.06.2019, №176 від 12.06.2019, №158 від 12.06.2019, №173 від 12.06.2019, №159 від 12.06.2019, №157 від 12.06.2019, №148 від 12.06.2019, №162 від 12.06.2019, №155 від 12.06.2019, №167 від 12.06.2019, №161 від 12.06.2019, №170 від 12.06.2019, №153 від 12.06.2019, №145 від 12.06.2019, №151 від 12.06.2019, №150 від 12.06.2019, №134 від 12.06.2019, №140 від 12.06.2019, №146 від 12.06.2019, №143 від 12.06.2019, №135 від 12.06.2019, №171 від 12.06.2019, №156 від 12.06.2019, №144 від 12.06.2019, №139 від 12.06.2019, №154 від 12.06.2019, №137 від 12.06.2019, №147 від 12.06.2019, №165 від 12.06.2019, №152 від 12.06.2019, №149 від 12.06.2019, №168 від 12.06.2019, №172 від 12.06.2019, №142 від 12.06.2019, №166 від 12.06.2019, №169 від 12.06.2019, №160 від 12.06.2019, №136 від 12.06.2019, №164 від 12.06.2019, №138 від 12.06.2019, №174 від 12.06.2019, №181 від 14.06.2019, №177 від 14.06.2019, №179 від 14.06.2019, №184 від 14.06.2019, №183 від 14.06.2019, №182 від 14.06.2019, №180 від 14.06.2019, №178 від 14.06.2019, №188 від 20.06.2019, №189 від 20.06.2019, № 190 від 20.06.2019, № 193 від 20.06.2019, №186 від 20.06.2019, №192 від 20.06.2019, №187 від 20.06.2019, №185 від 20.06.2019, №194 від 20.06.2019, №195 від 20.06.2019, №191 від 20.06.2019, №196 від 26.06.2019, №197 від 27.06.2019, №200 від 30.06.2019, №201 від 30.06.2019, №208 від 30.06.2019, №203 від 30.06.2019, №204 від 30.06.2019, №198 від 30.06.2019, №202 від 30.06.2019, №205 від 30.06.2019, №199 від 30.06.2019, №206 від 30.06.2019, №209 від 30.06.2019, №207 від 30.06.2019, №214 від 02.07.2019, №213 від 02.07.2019, №210 від 02.07.2019, №211 від 02.07.2019, №212 від 02.07.2019, №218 від 03.07.2019, №215 від 03.07.2019, №216 від 03.07.2019, №217 від 03.07.2019, №219 від 03.07.2019, №220 від 03.07.2019, №221 від 04.07.2019, №223 від 04.07.2019, №222 від 04.07.2019, №224 від 04.07.2019, №228 від 07.07.2019, №226 від 07.07.2019, №225 від 07.07.2019, №233 від 07.07.2019, №234 від 07.07.2019, №229 від 07.07.2019, №230 від 07.07.2019, №232 від 07.07.2019, №231 від 07.07.2019, №227 від 07.07.2019, №238 від 09.07.2019, №237 від 09.07.2019, №235 від 09.07.2019, №236 від 09.07.2019, №240 від 10.07.2019, №245 від 10.07.2019, №239 від 10.07.2019, №241 від 10.07.2019, №247 від 10.07.2019, №244 від 10.07.2019, № 246 від 10.07.2019, № 243 від 10.07.2019, № 242 від 10.07.2019, №251 від 11.07.2019, №252 від 11.07.2019, №249 від 11.07.2019, №250 від 11.07.2019, №248 від 11.07.2019, №269 від 12.07.2019, № 263 від 12.07.2019, №266 від 12.07.2019, №262 від 12.07.2019, № 271 від 12.07.2019, №257 від 12.07.2019, № 254 від 12.07.2019, №253 від 12.07.2019, №270 від 12.07.2019, №255 від 12.07.2019, №261 від 12.07.2019, №267 від 12.07.2019, №259 від 12.07.2019, №260 від 12.07.2019, №258 від 12.07.2019, №264 від 12.07.2019, №265 від 12.07.2019, №256 від 12.07.2019, №268 від 12.07.2019, №278 від 17.07.2019, №303 від 17.07.2019, №297 від 17.07.2019, №304 від 17.07.2019, №300 від 17.07.2019, № 301 від 17.07.2019, № 298 від 17.07.2019, № 288 від 17.07.2019, № 293 від 17.07.2019, №295 від 17.07.2019, №279 від 17.07.2019, №284 від 17.07.2019, №306 від 17.07.2019, №281 від 17.07.2019, №289 від 17.07.2019, №287 від 17.07.2019, №294 від 17.07.2019, №272 від 17.07.2019, №277 від 17.07.2019, №299 від 17.07.2019, №302 від 17.07.2019, №305 від 17.07.2019, №286 від 17.07.2019, №276 від 17.07.2019, №291 від 17.07.2019, №285 від 17.07.2019, №290 від 17.07.2019, №296 від 17.07.2019, №274 від 17.07.2019, №283 від 17.07.2019, №275 від 17.07.2019, №273 від 17.07.2019, №280 від 17.07.2019, №292 від 17.07.2019, № 307 від 19.07.2019, № 308 від 19.07.2019, № 332 від 23.07.2019, №333 від 23.07.2019, №326 від 23.07.2019, № 330 від 23.07.2019, № 325 від 23.07.2019, №329 від 23.07.2019, №312 від 23.07.2019, №334 від 23.07.2019, №328 від 23.07.2019, №324 від 23.07.2019, №319 від 23.07.2019, №320 від 23.07.2019, №315 від 23.07.2019, №311 від 23.07.2019, №338 від 23.07.2019, № 309 від 23.07.2019, № 322 від 23.07.2019, № 321 від 23.07.2019, № 331 від 23.07.2019, № 335 від 23.07.2019, № 337 від 23.07.2019, № 323 від 23.07.2019, № 318 від 23.07.2019, № 310 від 23.07.2019, № 327 від 23.07.2019, №316 від 23.07.2019, № 313 від 23.07.2019, № 336 від 23.07.2019, № 314 від 23.07.2019, № 317 від 23.07.2019, № 346 від 25.07.2019, № 348 від 25.07.2019, № 340 від 25.07.2019, № 351 від 25.07.2019, №354 від 25.07.2019, №355 від 25.07.2019, № 350 від 25.07.2019, № 339 від 25.07.2019, №349 від 25.07.2019, № 347 від 25.07.2019, №344 від 25.07.2019, №353 від 25.07.2019, №342 від 25.07.2019, № 345 від 25.07.2019, № 352 від 25.07.2019, №341 від 25.07.2019, №343 від 25.07.2019, №358 від 29.07.2019, №357 від 29.07.2019, №361 від 29.07.2019, №363 від 29.07.2019, №359 від 29.07.2019, №362 від 29.07.2019, №356 від 29.07.2019, №360 від 29.07.2019, №364 від 30.07.2019, №366 від 31.07.2019, №369 від 31.07.2019, №384 від 31.07.2019, №372 від 31.07.2019, №386 від 31.07.2019, №371 від 31.07.2019, № 375 від 31.07.2019, № 378 від 31.07.2019, №365 від 31.07.2019, №390 від 31.07.2019, №382 від 31.07.2019, №392 від 31.07.2019, №388 від 31.07.2019, № 394 від 31.07.2019, № 383 від 31.07.2019, № 368 від 31.07.2019, № 381 від 31.07.2019, № 379 від 31.07.2019, № 374 від 31.07.2019, №389 від 31.07.2019, № 395 від 31.07.2019, №370 від 31.07.2019, №367 від 31.07.2019, №373 від 31.07.2019, №377 від 31.07.2019, №387 від 31.07.2019, №393 від 31.07.2019, №396 від 31.07.2019, №376 від 31.07.2019, №385 від 31.07.2019, №380 від 31.07.2019, №391 від 31.07.2019, №398 від 04.08.2019, №397 від 04.08.2019, №402 від 05.08.2019, №410 від 05.08.2019, №401 від 05.08.2019, №403 від 05.08.2019, №399 від 05.08.2019, № 400 від 05.08.2019, № 404 від 05.08.2019, № 405 від 06.08.2019, №407 від 06.08.2019, №406 від 06.08.2019, №408 від 08.08.2019, № 409 від 08.08.2019, №411 від 09.08.2019, №428 від 09.08.2019, № 416 від 09.08.2019, №426 від 09.08.2019, № 414 від 09.08.2019, № 427 від 09.08.2019, №413 від 09.08.2019, №419 від 09.08.2019, №423 від 09.08.2019, №421 від 09.08.2019, №422 від 09.08.2019, № 412 від 09.08.2019, № 418 від 09.08.2019, №420 від 09.08.2019, № 415 від 09.08.2019, № 424 від 09.08.2019, № 417 від 09.08.2019, № 425 від 09.08.2019, №433 від 13.08.2019, № 431 від 13.08.2019, № 435 від 13.08.2019, № 438 від 13.08.2019, № 434 від 13.08.2019, № 436 від 13.08.2019, № 437 від 13.08.2019, № 432 від 13.08.2019, № 430 від 13.08.2019, № 429 від 13.08.2019, № 443 від 14.08.2019, № 453 від 14.08.2019, № 441 від 14.08.2019, № 442 від 14.08.2019, № 450 від 14.08.2019, № 447 від 14.08.2019, № 448 від 14.08.2019, № 445 від 14.08.2019, № 439 від 14.08.2019, № 446 від 14.08.2019, № 452 від 14.08.2019, № 449 від 14.08.2019, № 440 від 14.08.2019, № 451 від 14.08.2019, № 444 від 14.08.2019, №466 від 15.08.2019, № 457 від 15.08.2019, № 454 від 15.08.2019, № 468 від 15.08.2019, № 467 від 15.08.2019, № 455 від 15.08.2019, № 460 від 15.08.2019, № 456 від 15.08.2019, № 471 від 15.08.2019, № 463 від 15.08.2019, № 461 від 15.08.2019, № 465 від 15.08.2019, № 470 від 15.08.2019, № 472 від 15.08.2019, № 462 від 15.08.2019, № 459 від 15.08.2019, № 458 від 15.08.2019, № 464 від 15.08.2019, № 469 від 15.08.2019, № 475 від 21.08.2019, № 477 від 21.08.2019, № 473 від 21.08.2019, № 474 від 21.08.2019, №476 від 21.08.2019, № 478 від 23.08.2019, № 482 від 27.08.2019, № 480 від 27.08.2019, № 479 від 27.08.2019, № 481 від 27.08.2019, № 483 від 30.08.2019, № 484 від 31.08.2019, № 485 від 31.08.2019, № 486 від 04.09.2019, № 491 від 11.09.2019, № 488 від 11.09.2019, № 489 від 11.09.2019, № 490 від 11.09.2019, № 487 від 11.09.2019, № 492 від 13.09.2019, № 498 від 25.09.2019, № 499 від 25.09.2019, № 497 від 25.09.2019, № 493 від 25.09.2019, № 501 від 30.09.2019, № 500 від 30.09.2019, №503 від 09.10.2019, №531 від 09.10.2019, №530 від 09.10.2019, №502 від 09.10.2019, №504 від 10.10.2019, № 506 від 11.10.2019, №505 від 11.10.2019, №517 від 18.10.2019, №527 від 18.10.2019, №513 від 18.10.2019, №514 від 18.10.2019, №512 від 18.10.2019, №511 від 18.10.2019, №515 від 18.10.2019, №518 від 18.10.2019, №516 від 18.10.2019, №520 від 23.10.2019, №528 від 23.10.2019, №523 від 30.10.2019, №529 від 30.10.2019, №524 від 31.10.2019, № 526 від 31.10.2019, №525 від 31.10.2019, №534 від 01.11.2019, № 533 від 01.11.2019, №536 від 06.11.2019, №537 від 06.11.2019, №538 від 07.11.2019, №539 від 08.11.2019, №540 від 29.11.2019, №551 від 29.11.2019, №541 від 29.11.2019, №542 від 29.11.2019, №543 від 29.11.2019, №544 від 29.11.2019, №515 від 30.11.2019, №526 від 30.11.2019, №478 від 30.11.2019, №546 від 30.11.2019, №545 від 30.11.2019, №549 від 30.11.2019, № 547 від 30.11.2019, №548 від 30.11.2019, №550 від 30.11.2019, №552 від 31.12.2019, №1 від 16.01.2020, №1 від 22.01.2020, №3 від 24.01.2020, № 4 від 29.01.2020, № 5 від 31.01.2020, № 6 від 31.01.2020, № 1 від 04.02.2020, № 2 від 05.02.2020, №3 від 07.02.2020, № 4 від 10.02.2020, № 5 від 12.02.2020, №6 від 13.02.2020, № 6 від 14.02.2020, № 7 від 18.02.2020, № 8 від 18.02.2020, №9 від 21.02.2020, №10 від 21.02.2020, №11 від 25.02.2020, № 12 від 25.02.2020, № 13 від 27.02.2020, № 14 від 28.02.2020, № 17 від 29.02.2020, № 15 від 29.02.2020, № 16 від 29.02.2020, № 1 від 10.03.2020, №2 від 12.03.2020, №3 від 16.03.2020, № 4 від 19.03.2020, № 5 від 20.03.2020, № 6 від 24.03.2020, № 7 від 27.03.2020, № 1 від 31.03.2020, № 1 від 01.04.2020, № 2 від 03.04.2020, №3 від 10.04.2020, № 4 від 17.04.2020, № 5 від 17.04.2020, № 7 від 21.04.2020, № 6 від 21.04.2020, № 8 від 21.04.2020, №9 від 24.04.2020, №10 від 24.04.2020, №11 від 27.04.2020, №13 від 28.04.2020, №12 від 28.04.2020, № 12 від 30.04.2020, № 15 від 30.04.2020, № 1 від 06.05.2020, № 3 від 07.05.2020, № 2 від 07.05.2020, №5 від 08.05.2020, № 4 від 08.05.2020, №6 від 14.05.2020, №7 від 15.05.2020, №8 від 21.05.2020, №9 від 28.05.2020, №1 від 30.05.2020, №2 від 30.05.2020, №11 від 31.05.2020, №10 від 31.05.2020, № 12 від 31.05.2020, № 1 від 05.06.2020, №2 від 10.06.2020, № 3 від 10.06.2020, №4 від 12.06.2020, №5 від 12.06.2020, № 7 від 19.06.2020, № 8 від 19.06.2020, № 9 від 24.06.2020, № 11 від 26.06.2020, № 10 від 26.06.2020, № 1 від 01.07.2020, № 3 від 03.07.2020, № 2 від 03.07.2020, № 4 від 10.07.2020, № 5 від 10.07.2020, № 6 від 10.07.2020, № 7 від 16.07.2020, № 8 від 21.07.2020, № 9 від 27.07.2020, № 10 від 28.07.2020, № 11 від 30.07.2020, № 12 від 31.07.2020, № 13 від 31.07.2020, № 1 від 02.08.2020, № 2 від 06.08.2020, № 3 від 09.08.2020, № 4 від 11.08.2020, № 5 від 13.08.2020, № 6 від 14.08.2020, № 7 від 18.08.2020, № 9 від 21.08.2020, № 8 від 21.08.2020, № 10 від 21.08.2020, № 11 від 26.08.2020, № 12 від 27.08.2020, № 13 від 28.08.2020, № 1 від 03.09.2020, № 2 від 04.09.2020, № 3 від 07.09.2020, № 4 від 08.09.2020, № 5 від 08.09.2020, № 6 від 10.09.2020, № 7 від 10.09.2020, № 8 від 11.09.2020, № 9 від 15.09.2020, № 10 від 17.09.2020, № 11 від 22.09.2020, № 12 від 22.09.2020, № 13 від 24.09.2020, № 14 від 24.09.2020, № 15 від 30.09.2020, № 1 від 06.10.2020, № 2 від 09.10.2020, № 3 від 12.10.2020, № 4 від 13.10.2020, № 6 від 16.10.2020, № 5 від 16.10.2020, № 7 від 23.10.2020, № 8 від 27.10.2020, № 9 від 27.10.2020, № 11 від 29.10.2020, № 10 від 29.10.2020, № 1 від 06.11.2020, № 2 від 06.11.2020, № 3 від 10.11.2020, № 4 від 11.11.2020, № 5 від 12.11.2020, № 6 від 13.11.2020, № 7 від 19.11.2020, № 8 від 25.11.2020, № 1 від 30.11.2020, які зареєстровані Державною податковою службою України в ЄРПН відповідно до ст. 201 Податкового кодексу України.
Позивачем здійснено оплату за поставлений товар, що підтверджується платіжними дорученнями № 3461 від 01.11.2018, №3476 від 06.11.2018, № 3483 від 08.11.2018, № 3507 від 15.11.2018, № 3524 від 21.11.2018, № 3535 від 23.11.2018, № 3543 від 27.11.2018, № 3553 від 29.11.2018, № 3569 від 30.11.2018, № 3578 від 05.12.2018, № 3648 від 21.12.2018, № 3680 від 28.12.2018, № 3681 від 28.12.2018, № 3661 від 28.12.2018, № 3692 від 03.01.2019, № 3694 від 04.01.2019, № 3699 від 09.01.2019, № 3703 від 10.01.2019, № 3719 від 15.01.2019, № 3727 від 17.01.2019, № 3728 від 17.01.2019, № 3740 від 22.01.2019, № 3741 від 22.01.2019, № 3749 від 25.01.2019, № 3781 від 29.01.2019, № 3766 від 31.01.2019, № 3786 від 05.02.2019, № 3799 від 08.02.2019, № 3809 від 13.02.2019, № 3808 від 13.02.2019, № 3837 від 19.02.2019, № 3847 від 21.02.2019, № 3853 від 27.02.2019, № 3854 від 27.02.2019, № 3875 від 01.03.2019, № 3876 від 01.03.2019, № 3879 від 01.03.2019, № 3878 від 01.03.2019, №3886 від 06.03.2019, № 3897 від 07.03.2019, № 3904 від 11.03.2019, № 3907 від 12.03.2019, № 3905 від 12.03.2019, № 3911 від 14.03.2019, № 3932 від 19.03.2019, № 3944 від 21.03.2019, № 3945 від 21.03.2019, № 3965 від 27.03.2019, № 3964 від 27.03.2019, № 4016 від 05.04.2019, № 4029 від 09.04.2019, № 4053 від 17.04.2019, № 4077 від 26.04.2019, № 4105 від 02.05.2019, № 4109 від 07.05.2019, № 4127 від 15.05.2019, № 4144 від 17.05.2019, № 4151 від 22.05.2019, № 4167 від 24.05.2019, № 4177 від 29.05.2019, № 4196 від 03.06.2019, № 4198 від 04.06.2019, № 4203 від 04.06.2019, № 4208 від 05.06.2019, № 4210 від 06.06.2019, № 4218 від 07.06.2019, № 4232 від 12.06.2019, № 4260 від 14.06.2019, № 4263 від 14.06.2019, № 4271 від 20.06.2019, № 4296 від 26.06.2019, № 4314 від 27.06.2019, № 4322 від 02.07.2019, № 4334 від 05.07.2019, № 4350 від 09.07.2019, № 4352 від 10.07.2019, № 4360 від 11.07.2019, № 4359 від 11.07.2019, № 4361 від 12.07.2019, № 4391 від 17.07.2019, № 4397 від 19.07.2019, № 4396 від 19.07.2019, № 4406 від 23.07.2019, № 4425 від 25.07.2019, № 4439 від 29.07.2019, № 4447 від 30.07.2019, № 4454 від 31.07.2019, № 4485 від 02.08.2019, № 4493 від 05.08.2019, № 4499 від 06.08.2019, № 4511 від 09.08.2019, № 4514 від 09.08.2019, № 4513 від 09.08.2019, № 4532 від 14.08.2019, № 4547 від 15.08.2019, № 4546 від 15.08.2019, № 4581 від 21.08.2019, № 4594 від 23.08.2019, № 4602 від 27.08.2019, № 4631 від 30.08.2019, № 4630 від 30.08.2019, № 4666 від 04.09.2019, № 4692 від 11.09.2019, № 4710 від 13.09.2019, № 4777 від 25.09.2019, № 4832 від 01.10.2019, № 4844 від 03.10.2019, № 4869 від 09.10.2019, № 4868 від 09.10.2019, № 4875 від 10.10.2019, № 4881 від 11.10.2019, № 4886 від 11.10.2019, № 4919 від 18.10.2019, № 4955 від 23.10.2019, № 4989 від 30.10.2019, № 5015 від 01.11.2019, № 5025 від 01.11.2019, № 667 від 04.11.2019, № 5043 від 06.11.2019, № 5048 від 06.11.2019, № 5052 від 07.11.2019, № 5057 від 08.11.2019, № 5174 від 29.11.2019, № 45 від 17.01.2020, № 69 від 22.01.2020, № 74 від 24.01.2020, № 83 від 29.01.2020, № 102 від 31.01.2020, № 104 від 31.01.2020, № 115 від 04.02.2020, № 116 від 04.02.2020, № 121 від 05.02.2020, № 130 від 07.02.2020, № 131 від 07.02.2020, № 151 від 19.02.2020, № 154 від 12.02.2020, № 153 від 12.02.2020, № 167 від 13.02.2020, № 168 від 13.02.2020, № 172 від 14.02.2020, № 173 від 14.02.2020, № 193 від 18.02.2020, № 192 від 18.02.2020, № 207 від 21.02.2020, № 206 від 21.02.2020, № 223 від 25.02.2020, № 224 від 25.02.2020, № 233 від 27.02.2020, № 235 від 28.02.2020, № 247 від 04.03.2020, № 246 від 04.03.2020, № 251 від 05.03.2020, № 252 від 06.03.2020, № 291 від 10.03.2020, № 302 від 12.03.2020, № 312 від 16.03.2020, 3 311 від 16.03.220, 3 320 від 19.03.2020, № 319 від 19.03.2020, № 333 від 20.03.2020, № 352 від 24.03.2020, № 351 від 24.03.2020, № 362 від 27.03.2020, № 363 від 27.03.2020, № 371 від 01.04.2020, № 376 від 03.04.2020, № 375 від 03.04.2020, № 397 від 10.04.2020, № 396 від 10.04.2020, № 419 від 17.04.2020, № 420 від 17.04.2020, № 426 від 21.04.2020, № 427 від 21.04.2020, № 428 від 21.04.2020, № 444 від 24.04.2020, № 445 від 24.04.2020, № 452 від 27.04.2020, № 454 від 28.04.2020, № 455 від 28.04.2020, № 478 від 30.04.2020, № 477 від 30.04.2020, № 485 від 06.05.2020, № 498 від 07.05.2020, № 497 від 07.05.2020, № 510 від 08.05.2020, № 511 від 08.05.2020, № 516 від 14.05.2020, № 531 від 15.05.2020, № 537 від 21.05.2020, № 567 від 28.05.2020, № 607 від 05.06.2020, № 612 від 10.06.2020, № 613 від 10.06.2020, № 626 від 12.06.2020, № 625 від 12.06.2020, № 646 від 19.06.2020, № 647 від 19.06.2020, № 675 від 24.06.2020, № 695 від 26.06.2020, № 682 від 26.06.2020, № 705 від 01.07.2020, № 718 від 03.07.2020, № 717 від 03.07.2020, № 746 від 09.07.2020, № 747 від 09.07.2020, № 753 від 10.07.2020, № 773 від 16.07.2020, № 787 від 21.07.2020, № 831 від 27.07.2020, № 848 від 28.07.2020, № 856 від 30.07.2020, № 890 від 06.08.2020, №887 від 06.08.2020, № 888 від 06.08.2020, № 915 від 11.08.2020, № 925 від 13.08.2020, № 936 від 14.08.2020, № 949 від 18.08.2020, № 991 від 21.08.2020, № 966 від 21.08.2020, № 965 від 21.08.2020, № 997 від 26.08.2020, № 1007 від 27.08.2020, № 1008 від 28.08.2020, № 1040 від 03.09.2020, № 1041 від 04.09.2020, № 1054 від 07.09.2020, № 1061 від 08.09.2020, № 1062 від 08.09.2020, № 1076 від 10.09.2020, № 1075 від 10.09.2020, № 1083 від 11.09.2020, № 1088 від 15.09.2020, № 1103 від 17.09.2020, 3 1131 від 22.09.2020, № 1130 від 22.09.2020, № 1141 від 24.09.2020, № 1142 від 24.09.2020, № 1172 від 06.10.2020, № 1197 від 09.10.2020, № 1205 від 12.10.2020, № 1207 від 13.10.2020, № 1216 від 16.10.2020, № 1217 від 16.10.2020, № 1253 від 23.10.2020, № 1261 від 27.10.2020, № 1262 від 27.10.2020, № 1272 від 29.10.2020, № 1295 від 06.11.2020, № 1294 від 06.11.2020, № 1321 від 10.11.2020, № 1325 від 12.11.2020, № 1338 від 13.11.2020, № 1369 від 19.11.2020, № 1392 від 25.11.2020.
Матеріалами справи не підтверджено, а судом не встановлено, що надані позивачем первинні документи містять неправдиві (недостовірні) відомості.
Оцінюючи висновки податкового органу щодо нереальності господарських операцій, суд приймає до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18.06.2021 у справі № 320/7061/19, згідно з якою порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, не встановлення фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Також, Верховний Суд у постанові від 21.01.2021 по справі №804/959/16 зазначив, що визначальним для вирішення справи є дослідження та встановлення фактичного руху активів в процесі виконання укладених договорів, і таке дослідження має бути здійснено на підставі первинних документів, які мають бути належним чином оформлені, в сукупності мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення таких операцій і є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Позивачем було надано до суду оформлені відповідно до вимог чинного податкового законодавства первинні документи (копії договору та додаткових угод до такого договору, документи на підтвердження здійснення оплати по договору, акт приймання-передачі обладнання), які містять усі необхідні реквізити та відомості, а також у повній мірі відображають зміст господарських операцій.
В свою чергу, контролюючим органом не було доведено та надано суду належних доказів відсутності реального характеру господарських операцій між позивачем та ТОВ «Прогрес Нафта» (нова назва ТОВ «Кларікс Клін») та ТОВ «ТРАНСДОН» (стара назва ТОВ «ВІСТА ЛОГІСТИК», ТОВ «ДІДАС КОМПАНІ»).
На думку суду, надані позивачем первинні документи підтверджують формування показників податкової звітності позивача та вказують, що господарська операція, яка є підставою для формування податкового обліку підприємства, відбулась.
Так, рух активів при здійсненні вказаної операції підтверджується документами про оплату, укладеним договором, актом приймання-передачі обладнання, документами податкового обліку, копії яких долучені до матеріалів справи та досліджені судом.
Зазначені документи не мають дефектів форми, змісту або походження, які в силу статей 198, 201 ПК України, частини другої статті 9 Закону №996-ХІV, пункту 2.3 Положення №88 спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.
Крім того, суд зазначає, що податковий орган в акті перевірки не ставив під сумнів достовірність даних, вказаних у всіх первинних документах та документах бухгалтерської звітності (договори, банківські виписки), а також не зазначав про порушення вимог чинного податкового законодавства при їх формуванні.
При цьому сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних видно, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.
Така позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.06.2018 у справах № 826/11879/13-а, № 825/3419/14.
Водночас, як вбачається Акта перевірки, податковий орган здійснив аналіз господарських операцій між контрагентом позивача та ТОВ «ТРАНСДОН» (по ланцюгу постачання до ТОВ «ЛОГІСТ АКСЕЛЬ» (код 43108041) ТОВ «ТК ЕЛЕМЕНТ» (код 42870840), ТОВ «ГОРИЗОНТ-ТРЕЙД» (код 42087380), ТОВ «ТРАНС СЕРВІС+» (код 41917085) ТОВ «ДОГІС» (код 41855930) ТОВ «СІГМА ПРОФІТ» (код 41625860), ТОВ «КОРДІАНТ ІНВЕСТ» (код 41501366), які не мають відношення до діяльності позивача.
Посилання відповідача на те, що нереальність господарських операцій позивача підтверджена дослідженням ланцюга постачання між контрагентом позивача та особами, які не є контрагентами позивача, є неприйнятними, оскільки при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні оцінюватися відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку, внаслідок чого не є обов`язковою передумовою для визначення податковим органом грошових зобов`язань по господарським операціям, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Суд визнає, що у будь-якому випадку реалізуючи господарську компетенцію при укладенні та виконанні господарських договорів, сторони цього договору можуть вимагати від контрагента дотримання умов цих договорів, тією мірою, якою дозволяють його (їх) умови. Перекладати на сторону договору обов`язки контролю свого контрагента за межами взаємовідносин, як того вимагає податковий орган, знаходиться за межами господарської компетенції суб`єкта господарювання та не входить до прав та обов`язків платника податку, зокрема на додану вартість.
Це в свою чергу у межах спірних відносин позивача як платника податку покладає додаткове не передбачене законом обтяження, що є недопустимим.
Аналогічні висновки щодо застосування норм викладені, зокрема в постановах Верховного Суду від 11.12.2018 року в справі №803/2094/15, від 20.12.2018 року в справі №815/4992/16.
Стосовно рішень комісії про зупинення реєстрації окремих податкових накладних виписаних ТОВ «ВІСТА ЛОГІСТИК» по взаємовідносинах з ТОВ «ДІ СІ ЕЙЧ ЛОГІСТИК», суд зазначає таке.
Так, Головним управлінням ДПС у м. Києві було в 2018 році прийнято 12 рішень про зупинення реєстрації податкових накладних ТОВ «ВІСТА ЛОГІСТИК» по взаємовідносинам з ТОВ «ДІ СІ ЕЙЧ ЛОГІСТИКА» (до 05.06.2019 ТОВ «Українська гірничодобувна компанія»). 
ТОВ «ВІСТА ЛОГІСТИК» оскаржило рішення ГУ ДПС у м. Києві про зупинення реєстрації податкових накладних, а також про внесення останнього до переліку ризикових платників податків в судовому порядку. 
Рішенням окружного адміністративного суду міста Києва від 31.03.2020 у справі № 640/9902/19 адміністративний позов ТОВ «ВІСТА ЛОГІСТИК» задоволено. Визнано протиправними і скасовано Рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві та зобов`язано ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №126 від 06.11.2018, №130 від 15.11.2018, №131 від 15.11.2018, №132 від 15.11.2018, №133 від 15.11.2018, №134 від 15.11.2018, №135 від 15.11.2018, №136 від 15.11.2018, №137 від 15.11.2018, №138 від 15.11.2018, №139 від 15.11.2018, №140 від 15.11.2018, подані ТОВ «Трансдон» датою їх фактичного отримання. 
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.03.2020 у справі № 640/9902/19 набрало законної сили 17.09.2020 (постанова Шостого апеляційного адміністративного суду). 
В 2019 році, Головне управління ДПС у м. Києві прийнято рішення про зупинення реєстрації податкових накладних складених ТОВ «ВІСТА ЛОГІСТИК» за договором №22/10-18 від 23.10.2018 транспортного експедирування, та винесено рішення про внесення ТОВ «ВІСТА ЛОГІСТИК» до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості. 
ТОВ «ВІСТА ЛОГІСТИК» оскаржило рішення ГУ ДПС у м. Києві про зупинення реєстрації податкових накладних, а також про внесення останнього до переліку ризикових платників податків в судовому порядку. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2020 у справі №640/19394/19 адміністративний позов ТОВ «ВІСТА ЛОГІСТИК» задоволено. Визнано протиправними дії ДПС України щодо зупинення реєстрації податкових накладних та зобов`язано ДПС України зареєструвати податкові накладні від 04.08.2019р. №№397, 398, від 05.08.2019р. №№399, 400, 401, 402, 403, 404, від 06.08.2019р. №№405, 406, 407, від 08.08.2019р. №№408, 409, від 09.08.2019р. №№412, 413, 414, 415, 416, 417, 418, 419, 420, 421, 422, 423, 424, 425, 426, 427, 428, від 13.08.2019р. №№429, 430, 431, 432, 433, 434, 435, 436, 437, 438, від 14.08.2019р. №№439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447, 448, 449, 450, 451, 452, 453, від 15.08.2019р. №№454, 455, 456, 457, 458, 459, 460, 461, 462, 463, 464, 465, 466, 467, 468, 469, 470, 471, 472, датою їх отримання - 29 серпня 2019 року; від 21.08.2019р. №№473, 474, 475, 476, 477, від 23.08.2019р. №478, від 27.08.2019р. №№479, 480, 481, 482, від 30.08.2019р. №483, від 31.08.2019р. №№484, 485, датою їх отримання - 13 вересня 2019 року.
Визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ ДФС у місті Києві щодо внесення ТОВ «ВІСТА ЛОГІСТИК» до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості та зобов`язано ГУ ДФС у місті Києві виключити останнього з переліку ризикових платників податків. 
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2019 у справі № 640/19394/19 набрало законної сили 16.07.2020 (ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду).
З цього приводу Верховним Судом зазначено: «Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість може бути підставою для зупинення реєстрації податкових накладних, які складаються такими платниками в подальшому, проте не позбавляє правового значення вже зареєстрованих податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та не може бути єдиним і достатнім доказом фіктивного характеру здійснених господарських операцій» (постанова від 23.05.2024 у справі № 440/1401/23).
Щодо факту віднесення окремих контрагентів-постачальників позивача до категорії «ризикових» відповідно до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою КМУ від 11.12.2019 №1165, судами було зазначено, що такий Порядок врегульовує виключно правовідносини, які виникають між податковим органом та платником податку на додану вартість. При цьому, єдиним правовим наслідком визнання платника податку «ризиковим» є виникнення у податкового органу права зупинити реєстрацію податкової накладної платника ПДВ, визнаного «ризиковим», жодних інших правових наслідків податковим законодавством не передбачено. Відтак, суди дійшли висновку, що перебування платника в статусі «ризикового» чи позбавлення даного статусу не може беззаперечно свідчити про реальність чи нереальність вчинених таким платником податків господарських операцій (постанова Верховного Суду від 13.11.2024 у справі №160/31872/23).
Суд вважає за необхідне зазначити, що жодна норма законодавства не встановлює обов`язку покупця бути обізнаним про джерело походження товару та обов`язку з контролю за дотриманням попередніми контрагентами постачальника правил оподаткування. Тобто, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.
Аналогічний правовий висновок містяться в постановах Верховного Суду від 27.05.2021 у справі №820/6980/14 та від 12.03.2019 у справі №804/9057/13-а.
Тож, допущені контрагентом порушення вимог законодавства при створенні підприємства та веденні господарської діяльності можуть потягнути відповідальність щодо нього та не впливають на право позивача на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість та до складу бюджетного відшкодування сплаченого у попередніх періодах постачальнику податку на додану вартість.
Суд звертає увагу на те, що принцип індивідуальної податкової відповідальності - один з принципів, на яких базується чинне податкове законодавство України. Так, відповідно до статті 47 Податкового кодексу України складання податкової звітності покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів.
Відповідно до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що свідчить про те, що, у разі коли контрагент не виконав свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо неплатника, а не інших осіб, у т.ч. його контрагентів. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на віднесення сплачених ним у ціні товару (послуг) відповідних сум до складу податкового кредиту з ПДВ, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо цього та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.
Аналогічну правову позицію підтримано Верховним Судом у постановах, зокрема, від 24.01.2018 у справі №824/942/13, від 14.03.2018 у справі №803/1198/16.
Більш того, суд вважає за необхідне звернути увагу на висновок Верховного Суду, висловлений, зокрема, в постановах від 17.04.2018 у справі №826/14549/15, від 06.02.2018 у справі №816/166/15-а, від 13.08.2020 у справі №520/4829/19, від 21.10.2020 у справі №140/1845/19 та від 19.11.2021 у справі №160/6707/20, згідно з яким відсутність у контрагента матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.
Так само не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання взятих на себе зобов`язань посилання податкового органу на відсутність достатньої кількості штатних одиниць, оскільки наведені обставини не позбавляють суб`єкта господарювання можливості здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб`єктів господарювання для виконання зобов`язань по укладених ним договорах.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 826/16601/18.
При цьому, контролюючим органом не надано належних та допустимих доказів на спростування реальності господарської операції, зокрема, не долучено до матеріалів перевірки жодних доказів порушення кримінальної справи відносно посадових (службових) осіб позивача або за викладеними в акті фактами діяльності платника податків, наявності обвинувального вироку суду відносно контрагента позивача, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином, наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Контролюючим органом не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення спірної операції за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) позивача та наміру одержати економічний ефект.
Разом з тим, зазначені обставини, які фактично носять характер припущень з боку контролюючого органу, недостатні, щоб стверджувати про нереальність господарської операції між позивачем та його контрагентом.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.12.2019 у справі №814/1439/17.
Відповідно до матеріалів справи, на момент здійснення господарської операції із позивачем, ТОВ «Прогрес Нафта» (нова назва ТОВ «Кларікс Клін») та ТОВ «ТРАНСДОН» (стара назва ТОВ «ВІСТА ЛОГІСТИК», ТОВ «ДІДАС КОМПАНІ») були зареєстровані як юридична особа, перебували на обліку у відповідних територіальних ДПІ, володіли спеціальною податковою правосуб`єктністю (зокрема, станом на день складання податкової накладної був платником ПДВ), яка, у тому числі, надавала право за рахунок проведеної операції формувати його покупцю податковий кредит.
Щодо посилань контролюючого органу, як на підставу для прийняття оскаржуваних рішень, на інформацію, наявну в інформаційно-аналітичних ресурсах ДПС, суд зазначає наступне.
Визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Наявність податкової інформації щодо контрагентів по ланцюгу постачання не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас, у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2022 у справі №160/3364/19.
Наявність певної податкової інформації, одержаної від інших підрозділів податкового органу чи з інформаційних систем державної податкової служби, що не є юридичним фактом, утворює лише привід і підстави для перевірки такої інформації, може породжувати певні сумніви щодо законності господарських операцій платника податків, однак, не є беззаперечним доказом того факту, що в дійсності не відбувалося отримання (постачання) платником податків товарів (роботи, послуг) по господарським операціям з його контрагентами.
Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені первинними документами, а також не надано жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в таких документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.
Крім того, відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження фактичної відсутності у контрагентів позивача об`єктивної можливості здійснення господарської діяльності, адже комерційна діяльність не завжди вимагає наявності власних основних засобів, значної кількості персоналу, оскільки наявна можливість укладення договорів оренди, найму тощо, або виконувати посередницькі функції при здійсненні операцій з купівлі продажу товарів (робіт/послуг).
Будь якої інформації щодо наявності такого, що набрав законної сили вирок суду, в якому встановлено обставини щодо фіктивності господарських операцій між позивачем та його контрагентами відповідачем також надано не було, а судом не встановлено.
Суд відхиляє посилання контролюючого органу на аналіз даних інформаційних систем ДПС України «Податковий блок», яким встановлено відсутність реального ланцюга постачання реалізованих товарно-матеріальних цінностей, з огляду на те, що правовідносини контрагента із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин позивача його безпосередніми контрагентами. 
Наведена правова позиція узгоджується з викладеною у постанові Верховного Суду від 21.05.2018 у справі №2а/0470/4526/12, постанові Верховного Суду від 19.03.2021 по справі №460/143/19.
У контексті наведеного суд зазначає, що на підтвердження фактичного здійснення господарської операції позивачем надано належно оформлені первинні документи та інші документи, складені в межах вчиненої господарської операції, які в сукупності свідчать про беззаперечний факт реального вчинення господарської операції та використання придбаного товару в межах господарської діяльності позивача, що є підставою для формування платником податкового обліку.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про необґрунтованість висновків Акту перевірки, на підставі яких контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 03.06.2025 №0050973/0706 та №0050980/0706, у зв`язку з чим останні є протиправними та підлягають скасуванню.
3) Щодо висновків контролюючого органу про застосування штрафних санкцій до ТОВ «ДІ СІ ЕЙЧ ЛОГІСТИКА» за неподання повідомлення за формою 20-ОПП щодо 7 об`єктів оподаткування, що передбачена пунктом 117.1 статті 117 ПК України, суд зазначає таке.
Висновки податкового органу, яким ТОВ «ДІ СІ ЕЙЧ ЛОГІСТИКА» нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 7140 грн. у зв`язку з неподанням до органів ДПС Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою №20-ОПП по 7 об`єктах рухомого та нерухомого майна ґрунтуються на тому перераховані в акті об`єкти рухомого та нерухомого майна відносяться до об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, тому ТОВ зобов`язане подати до контролюючого органу Повідомлення 20-ОПП.
Як встановлено податковим органом та не заперечується позивачем протягом періоду 2019-2024 підприємство набуло та мало право користування/власності об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, згідно договорів оренди нерухомого майна – нежитлових приміщень та рухомого майна - транспортного засобу. Перелік договорів оренди/суборенди нежитлових приміщень та транспортного засобу щодо яких не подано/не своєчасно подано повідомлення 20-ОПП наведений в акті перевірки та розрахунку штрафних санкцій до податкового повідомлення-рішення, та позивачем не заперечується. 
По вказаним об`єктам, пов`язаним з оподаткуванням, позивачем у встановлені Порядком №1588 строки не подано до контролюючого органу повідомлення за ф. № 20-ОПП, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується позивачем. 
Так, відповідно до пункту 22.1 статті 22 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.
За правилами, встановленими пунктом 63.3 статті 63 Податкового кодексу України з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, може прийняти рішення про зміну основного та неосновного місця обліку великого платника податків, у тому числі визначити, що облік такого платника податків здійснює територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, який здійснює супроводження великих платників податків, та його структурні підрозділи в разі створення.
Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.
Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.
Заява про взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку подається у відповідний контролюючий орган протягом 10 робочих днів після створення відокремленого підрозділу, реєстрації рухомого чи нерухомого майна чи відкриття об`єкта чи підрозділу, через які провадиться діяльність або які підлягають оподаткуванню.
Відповідно до Податкового кодексу України з метою використання єдиної раціональної методики обліку платників податків і зборів у контролюючих органах був розроблений Порядок №1588.
Абзацом другим пункту 1.4 розділу І Порядку №1588 передбачено, що платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцями обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку.
Згідно з пунктом 8.1 розділу VIII Порядку №1588 платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом.
Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі - об`єкти оподаткування), є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами Податкового кодексу України (пункт 8.2 розділу VIII Порядку №1588).
Повідомлення за формою №20-ОПП (додаток 10 до Порядку) повинні подавати всі платники податків - як юридичні, так і фізичні особи - підприємці в разі наявності, виникнення, зміни типу об`єкта оподаткування.
Якщо у платника податків відбувається реєстрація, створення чи відкриття об`єкта оподаткування на території адміністративно-територіальної одиниці, де він не перебуває на обліку, то такий платник податків зобов`язаний стати на облік за неосновним місцем обліку у контролюючому органі за місцезнаходженням такого об`єкта у порядку, визначеному розділом VII цього Порядку. (пункт 8.3 розділу VIII Порядку №1588).
Абзацом першим пункту 8.4 розділу VIII Порядку №1588 передбачено, що повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.
У разі зміни відомостей про об`єкт оподаткування, а саме: зміна типу, найменування, місцезнаходження, виду права або стану об`єкта оподаткування, платник податків надає до контролюючого органу за основним місцем обліку повідомлення за формою № 20-ОПП з оновленою інформацією про об`єкт оподаткування, щодо якого відбулися зміни, в такому самому порядку та строки, як і при реєстрації, створенні чи відкритті об`єкта оподаткування.
Пунктом 117.1 статті 117 Податкового кодексу України встановлено, що неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 340 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 1020 гривень.
Застосовуючи наведені норми права, Верховний Суд у постановах від 21.07.2020 у справі №826/14197/17, від 11.04.2023 у справі №260/2584/21, від 20.05.2021 у справі №560/3008/19 дійшов висновку, що платник податків зобов`язаний подавати повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою 20-ОПП кожного разу після реєстрації, створення чи відкриття нових об`єктів оподаткування або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням або через які провадиться діяльність.
Тобто, повідомлення про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за ф. №20-ОПП, подається до контролюючого органу протягом 10 робочих днів з дати оформлення договору купівлі-продажу, оренди чи іншого документа на право володіння, користування або розпорядження об`єктом оподаткування. Довідник об`єктів оподаткування розміщено на офіційному сайті ДПС України.
Отже, суд приходить до висновку, що у позивача з моменту реєстрації договорів оренди нежитлових приміщень та транспортного засобу виник обов`язок подання повідомлення за формою №20-ОПП, який у визначені Порядком строки виконано не було.
В обґрунтування доводів протиправності застосування штрафних санкцій позивач вважає, що Податковим кодексом не передбачена ані відповідальність, ані строки на неподання повідомлень за формою № 20-ОПП. Такі доводи позивача суд вважає помилковими з огляду на наступне.
Так, основною метою запровадження форми №20-ОПП є отримання від платників податків інформації про всі наявні в них об`єкти майна, їх місцезнаходження, переміщення та стан, у якому вони фактично перебувають (використовуються, тимчасово не використовуються, не використовуються тощо). При цьому до 01 січня 2011 року суб`єкти господарювання не були зобов`язані подавати інформацію про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, до податкових органів, у зв`язку з чим останні не мали повної інформації про наявні до указаної дати об`єкти оподаткування у платників податків.
Водночас із набранням чинності пунктом 63.3 статті 63 Податкового кодексу України у всіх без виключення платників податків виник обов`язок із надання контролюючому органу повідомлення про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність.
Відповідно до пункту 111.5 статті 111 Податкового кодексу України триваюче правопорушення - безперервне невиконання норм цього Кодексу платником податків, який вчинив певні дії чи допустив бездіяльність і не вчиняв подальших дій для його усунення до моменту виявлення такого правопорушення контролюючим органом.
Згідно з пунктом 113.3 статті 113 Податкового кодексу України у разі вчинення платником податків двох або більше порушень іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) застосовуються за кожне вчинене разове та триваюче порушення окремо.
Отже, порушення в частині неподання (несвоєчасного подання) інформації за формою №20-ОПП є триваючим, відтак, невиконання платником податків такого обов`язку станом на час проведення перевірки (незалежно від періоду виникнення об`єкта) є підставою для притягнення відповідальності згідно з пунктом 117.1 статті 117 Податкового кодексу України.
Враховуючи те, що вищевказане порушення є триваючим, суд приходить до висновку що відсутні підстави для застосування граничних строків передбачених статтею 102 Податкового кодексу України для застосування штрафних санкцій.
Щодо доводів позивача про те, що строки на подання повідомлень за формою № 20-ОПП взагалі не були встановлені, то суд наголошує, що обов`язок виникає, зокрема після реєстрації об`єктів оподаткування або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням або через які провадиться діяльність.
При цьому слід зазначити, що в даному випадку не є визначальним первинне виникнення права на такі земельні ділянки, до чи після набрання чинності Податковим кодексом України (01.01.2011) та Порядком № 1588 (06.01.2012), визначальним у спірних правовідносинах є саме факт реєстрації права на такі нежитлові приміщення у відповідному реєстрі, що зумовлювало виконання приписів пункту 63.3 статті 63 Податкового кодексу України та Порядку № 1588.
Актом перевірки встановлено, а позивачем підтверджується, зокрема в позовній заяві, а також наданими ним повідомленнями за формою №20-ОПП, які наявні в матеріалах справи, що Товариством проведено реєстрацію прав на нежитлові приміщення та транспортний засіб (право оренди) і така реєстрація по спірних нежитлових приміщеннях та транспортному засобу проводилась позивачем починаючи з 2019 року, відповідно позивач був зобов`язаний подати повідомлення за формою №20-ОПП.
Також суд враховує, що оскільки платник податків зобов`язаний подавати повідомлення за формою №20-ОПП про кожний об`єкт оподаткування та/або об`єкт, пов`язаний з оподаткуванням або через який провадиться діяльність, то штрафна санкція розраховується за кожний об`єкт, щодо якого не було подано відповідне повідомлення.
Як вбачається із акту перевірки та не заперечується позивачем за вказаний період позивачем було укладено 5 договорів суборенди нежитлового приміщення, щодо одного об`єкту припинено право користування, а також було укладено договір оренди транспортного засобу, що в загальній кількості становить 7 об`єктів оподаткування. Отже, посилання позивача на невірний розрахунок штрафних санкцій є необґрунтованими. 
Отже, за наведеного вище правового регулювання та встановлених обставин справи, суд доходить до висновку про порушення позивачем вимог щодо подання повідомлення за формою №20-ОПП щодо об`єктів оподаткування, об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням або через які провадилась діяльність, а тому застосування контролюючим органом штрафних санкцій визначених податковим повідомленням-рішенням від 03.06.2025 №0050974/0706 є правомірним.
Ураховуючи викладене вище, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІ СІ ЕЙЧ ЛОГІСТИКА» підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Беручи до уваги викладене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Згідно з частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Загальна сума податкових донарахувань та штрафів, що оскаржується позивачем, визначеного оскаржуваними рішеннями, становить 21 247 828 грн. Як встановлено вище, податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню в частині застосування до позивача штрафних санкцій та донарахування податкових зобов`язань у розмірі 21 240 688 грн, що становить 99,97% від 21 247 828 грн.
Отже оскільки позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 24 224,00 грн, на його користь підлягають стягненню судові витрати у розмірі 24 216,73 грн, що становить 99,97% від вказаної суми.
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІ СІ ЕЙЧ ЛОГІСТИКА» задовольнити частково.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м.Києві від 03.06.2025 №0050973/0706 та №0050980/0706.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІ СІ ЕЙЧ ЛОГІСТИКА» (код ЄДРПОУ: 39695986; місцезнаходження: 04073, м. Київ, вул. Куренівська, буд. 2Б) судовий збір у розмірі 24 216 (двадцять чотири тисячі двісті шістнадцять) гривень 73 копійки за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП: 44116011; місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Шевченко А.В.