Справа № 202/12329/25
Провадження № 2/202/1978/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року Індустріальний районний суд міста Дніпра 

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П., 
за участю секретаря - Коваленко К.В.,
позивача - ОСОБА_1 
представника позивача - Кравченка В.О.,
відповідача - ОСОБА_2 ,
представника відповідача - Бровка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат,-

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2025 року ОСОБА_1 в особі представника, адвоката Кравченка Володимира Миколайовича, звернулася до Індустріального районного суду міста Дніпра із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат, відповідно до якої просила суд: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.12.2025 року; зобов`язати ОСОБА_2 відшкодувати додаткові витрати на дитину ОСОБА_1 , а саме 1/2 вартості навчання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у «Приватному закладі «Біг Бен» до припинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , навчання у «Приватному закладі «Біг Бен»; сплату за наступний місяць навчання здійснювати до 27 числа поточного місяця, незалежно від місяця року, починаючи з грудня 2025 року.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що вона з відповідачем перебувала в шлюбі з 22 жовтня 2011 року. Шлюб розірвано рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2024 року. В шлюбі народилися двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Після розірвання шлюбу діти проживають з позивачем. Позивач не має можливості самостійно утримувати дітей, дітям потрібні кошти для придбання одягу, продуктів харчування, належного відпочинку, підручників, тощо. За інформацією позивача, відповідач офіційно працевлаштований, крім того отримує пенсію по інвалідності. 
Вказала, що під час шлюбу позивачем та відповідачем було прийнято рішення щодо навчання ОСОБА_4 у приватній школі. Про навчання дитини у цій школі свідчить договір, укладений між позивачем та ФОП ОСОБА_5 . 
Відповідно до пункту 8.3 цього договору, сплата за наступний місяць здійснюється до 27 числа поточного місяця і становить 17000 грн. незалежно від місяця року (вересень 2025 року - червень 2026 року) у пакеті «Основний».
Як вказує позивач, після розлучення відповідач обіцяв утримувати дітей та сплачувати половину вартості навчання ОСОБА_4 у приватній школі. При цьому, рахунки на навчання ФОП ОСОБА_5 розділяла за навчання порівну між батьками дитини. Що є свідченням згоди відповідача на несення таких витрат.
Однак з невідомих причин відповідач припинив сплачувати за навчання в приватній школі своєї дитини, що є свідченням неналежного виконання взятих на себе зобов`язань, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 грудня 2025 року, головуючим суддею у розгляду вказаної справи визначено суддю Слюсар Л.П.
В порядку ч.ч. 6, 8 ст. 187 ЦПК України, 18 грудня 2025 року суддею сформовано запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_6 , на який надано відповідь № 2145158 від 18.12.2025.
Ухвалою судді від 19 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
26.01.2026 року ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» в особі представника, адвоката Бровка Олександра Олеговича, звернулися до Індустріального районного суду міста Дніпра із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей, в якій позивач просить суд: поновити строк для надання зустрічної позовної заяви, з огляду ознайомлення адвокатом Бровко О.О. читабельної позовної заяви та матеріалами справи було здійснено 20.01.2026 року; прийняти зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення додаткових витрат на утримання спільних дітей до розгляду; задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в повному обсязі, та стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) додаткові витрати на утримання спільних дітей у розмірі - 32 700 грн.
Ухвалою судді від 28 січня 2026 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей - повернуто заявнику. 
02.09.2025 року ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_7 , через систему «Електронний суд», надали відзив на позовну заяву, який прийнятий судом. 
Вказали, що позиція позивача стосовно розміру аліментів та стосовно компенсації додаткових витрат на утримання спільних дітей суперечить дійсним обставинам справи та вимогам СК України. По-перше: положеннями ч. 2 ст. 183 СК України визначено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивач у своїй позовній заяві формулює вимогу стосовно стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки від усіх доходів відповідача, не вказуючи суду у своїй позовній заяві про те, що з моменту фактичного припинення спільного проживання та до теперішнього часу відповідач фактично сплачує аліменти, а позивач з метою штучного створення підстав для спору - здійснює повернення грошових коштів на банківський рахунок відповідача. Одночасно вказуючи про те, що відповідач фактично не виконує свій батьківський обов`язок в частині утримання спільних дітей, позивач умисно створюючи підстави для спору. 
Зазначили, що відповідач на теперішній час має статус військового інваліда 3 групи та отримує пенсію. 
Звернули увагу на те, що позивач маніпулюючи обставинами повідомляє суд про те, що сторони досягли усної домовленості стосовно навчання дитини у «Приватному навчальному закладі «БІГ БЕН». Та в якості доказу «начебто» понесених додаткових витрат на утримання дитини (які пов`язані з розвитком та освітою дитини) – позивач додає до позову копію Договору № SH0OL-6/25-14 ОЛ без зазначеної дати підписання, та без жодної квитанції про сплату послуг приватного навчального закладу, яка б засвідчувала факт сплати послуг навчання дитини у вказаному закладі, що суперечить дійсним обставинам справи.
Позивач вказує на те, що з вересня 2025 року самостійно несе вказані витрати в повному обсязі у розмірі 17 000 грн. щомісячно, не надаючи доказів понесених витрат, з посиланням на копію договору без наявних доказів спроможності ФОП ОСОБА_5 надавати освітні послуги дітям. Відповідач повністю заперечує проти задоволення позовних вимог у вигляді стягнення додаткових витрат у розмірі 8 500 грн. щомісячно (з огляду на відсутність узгодження проходження навчання у ФОП ОСОБА_5 та відсутності доказів реального надання вказаних послуг з навчання спільної дитини).
Просять суд: відмовити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) додаткових витрат на утримання спільної дитини ( ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 ) 8 500 грн. щомісячно починаючи з вересня 2025 р. до червня 2026 р.; відмовити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) аліментів, у відповідності до невірного формулювання позовних вимог.
13.02.2026 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_8 , через систему «Електронний суд», надали відповідь на відзив. Вказали, що доводи відповідача у відзиві є безпідставними та без належного обґрунтування, тому просять суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали з наведених в позовній заяві підстав та просили суд позов задовольнити. 
Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково в частині стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. В частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини просили суд відмовити. 
Суд, заслухавши позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
В ході судового розгляду судом встановлено, що 22 жовтня 2011 року позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 уклали шлюб, який був зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Актовий запис № 1053. 
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11 липня 2024 року у справі №199/3930/24, провадження №2/199/2232/24 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, позовні вимоги позивача задоволено та шлюб між сторонами розірвано. Рішення набрало чинності 13.08.2024 року. 
Від спільного життя сторони мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_4 . 
Відповідно до Договору №SH-OL-6/25-14 ОЛ укладеним між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 місце надання послуг «Приватний заклад БІГ БЕН». Вартість пакету «Основний» на 2025-26 рік становить 170000 грн. за рік. Вартість пакету «спеціальний» (застосовується у період Особливих умов) на 2025-2026 рік становить 150000 грн. Сплата за наступний місяць здійснюється до 27 числа поточного місяця і становить 17000 грн. незалежно від місяця року ( вересень 20255 року – червень 2026 року) у пакеті «Основний». 
В судовому засіданні встановлено, про що не заперечували сторони, що неповнолітні доньки проживають з матір`ю, позивачем по справі. 
Інших неповнолітніх дітей відповідач не має, осіб похилого віку на утриманні не має.
Відповідач є інвалідом ІІІ групи, захворювання одержані при виконанні обов`язків військової служби, та отримує пенсію в розмірі 9036,45 грн. 
Відповідач офіційно працевлаштований в ТОВ «НВП «УКРТРАНСАКАД» та отримує там офіційний дохід 
Відповідно до інформації з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації\ про майновий стан і доходи за період з березня 2025 року по грудень 2025 року включно ОСОБА_2 нараховано заробітної плату в розмірі 129263,64 грн., отримано за продаж рухомого майна 336000 грн. та страхові виплати склали 67874,67 грн. 
Між позивачем та відповідачем не досягнуто домовленості про розмір стягуваних аліментів на утримання дітей, що зумовило виникнення спірних правовідносин, що регулюються наступними правовими нормами.
Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.
Відповідно до частини 2 статті 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до частини 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до частин 1, 2 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до частин 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Суд, із врахуванням обставин, визначених ст. 182 СК України, дійшов висновку, що для забезпечення гармонійного розвитку дітей та забезпечення їх потреб, вважає за доцільне визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дітей у розмірі 1/3 (однієї третини) заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісяця, починаючи стягнення з дати подачі позовної заяви до суду, а саме з 17 грудня 2025 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, то суд виходить із положень статті 185 СК України, згідно з якою той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Тобто за змістом наведеної норми батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Питання про те, які витрати підлягають компенсації батьками та у якому розмірі, вирішується за домовленістю сторін або в разі спору за рішенням суду.
Позивачем заявлено вимоги про зобов`язання відповідача ОСОБА_2 відшкодувати ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину, а саме 1/2 вартості навчання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у «Приватному закладі «Біг Бен» до припинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , навчання у «Приватному закладі «Біг Бен»; сплату за наступний місяць навчання здійснювати до 27 числа поточного місяця, незалежно від місяця року, починаючи з грудня 2025 року.
Вирішуючи зазначені позовні вимоги, суд приймає до уваги, що як встановлено в судовому засіданні старша донька сторін навчається в комунальному закладі освіти, а молодша ОСОБА_9 в 3 класі «Приватного закладу БІГ БЕН». Відповідачем не заперечувався факт часткової оплати за навчання ОСОБА_9 в навчальному році 2024 -2025 роки, однак відповідач вказав що Договір на навчальний рік 2025 та 2026 роки був укладений позивачем без погодження з відповідачем.
Доказів щодо необхідності додаткових витратах на дитину, а саме навчання у «Приватного закладу БІГ БЕН», що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), позивачем суду не надано. 
Крім того, суд звертає увагу на формулювання позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на дитину. 
Враховуючи наведене, в задоволенні позову ОСОБА_1 в частині стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої дитини необхідно відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно ч.ч.1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд керується вимогами ст.141 ЦПК України та ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої позивача звільнено від сплати судового збору, а тому з відповідача підлягають стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 1 211,20 грн.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст. 1-2, 7, 13, 15, 18, 141, 155, 157, 180-183,185, 191 Сімейного Кодексу України та ст.ст. 4, 10-13, 19, 43, 76-81, 81, 89, 95-96, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення аліментів та додаткових витрат–задовольнити частково.
Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 (однієї третини) заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з 17.12.2025 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
В частині стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої дитини - відмовити 
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.
Рішення підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя         Л.П. Слюсар