Ічнянський районний суд Чернігівської області  

Провадження № 2/733/378/26
Єдиний унікальний №733/513/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

24 квітня 2026 року Ічнянський районний суд Чернігівської області
у складі: 
головуючого судді Т.В. Карапиш 
за участю секретаря Л.М. Чигрин,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Ічня цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

ВСТАНОВИВ:
Позивач ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ`звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу в розмірі 40511 гривень 74 копійки за кредитним договором. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 05 червня 2025 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладений договір № 6310887 про споживчий кредит шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого, кредитодавець надав позичальниці грошові кошти в сумі 10000,00 грн. строком на 360 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,97 % (денна процентна ставка), комісія за надання кредиту – 2700,00 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка – 2418,51 відсотків річних, а позичальниця зобов`язалася повернути кредит на умовах встановлених договором та графіком платежів.
25 листопада 2025 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» укладено договір факторингу № ДО-20251125, у відповідності до умов якого, ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» за плату, права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників.
Всупереч вимогам законодавства та умов кредитного договору, відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, а тому станом на дату подання заяви утворилась заборгованість у розмірі 40511,74 грн., що складається з: тіла кредиту – 9990,00 грн.; комісії за надання кредиту – 13140,00 грн.; штрафних санкцій за неналежне виконання кредитного зобов`язання – 5000,00 грн. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 40511,74 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 12000,00 грн., а також витрати, пов`язані з підготовкою та направленням документів боржнику у розмірі 381,74 грн. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 68,69). В позовній заяві вказав про розгляд справи без його участі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с. 70).
Заяви про розгляд справи за відсутності та відзиву на позов відповідачка не надала, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України, вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного. 
Судом встановлено, що 05 червня 2025 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «МІЛОАН» на сайті товариства (https://amigo.com.ua) укладений договір № 507968-КС-001 про надання кредиту, підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразового ідентифікатора «190855» (а.с. 12,зворот-19).
Сума (загальний розмір кредиту) становить 10000,00 грн. (п. 1.2 Договору). 
Кредит надається загальним строком на 360 днів за умови виконання Позичальником Графіку платежів з 05.05.2025 (дата надання кредиту) (п. 1.3 Договору).
Відповідно до п. 1.4 Договору, остаточний термін повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом 31.05.2026.
Згідно п. 1.5 Договору, денна процентна ставка складає 0,97%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 2418,52 відсотків річних.
Комісія за надання кредиту: 2700,00 грн., яка нараховується за ставкою 27,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Комісія за обслуговування кредиту – 32120,00 грн., що нараховується за ставкою 14,60 відстоків від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені Графіком платежів (п.п. 1.5.1, 1.5.2 Договору).
У відповідності до 1.5.3, 1.5.4 Договору, проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів, нараховуються за ставкою 0,0010 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом. Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються стандартною процентною ставкою 0,0010 відсотків річних від фактичного залишку кредиту, починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів. 
Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 (п. 2.1 Договору).
Згідно п. 6.1. Договору, цей кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальниці ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 10000,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення ТОВ ФК Контрактовий дім № 155100519 від 05.06.2025 року (а.с. 32). 
25 листопада 2025 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» укладено договір факторингу № ДО-20251125, у відповідності до умов якого, ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» за плату, права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників (а.с. 33-37).
Відповідно до Копії Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № ДО-20251125 від 25.11.2025 року, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 28130,00 грн., з яких: 9990,00 грн. – сума основного боргу за кредитом; 13140,00 грн. – сума комісій; 5000,00 грн. – сума штрафних санкцій (а.с. 43,зворот). 
Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У відповідності до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1054 ЦК України).
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Як визначено ст. 3 Закону «Про електронну комерцію», електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором – це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як передбачено ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (ч. 2 ст. 615 ЦК України).
У відповідності до ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно вимог ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_1 не виконала, доказів погашення заборгованості суду не надала.
Відповідно до наведеного представником позивача ТОВ ФК «СІТІ КОЛЕКТ» – Варшавським К.А. розрахунку заборгованості за договором № 507968-КС-001 про надання кредиту від 05.06.2025 року, заборгованість відповідачки ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором складає 40511,74 грн., що складається з: тіла кредиту – 9990,00 грн.; комісії за надання кредиту – 13140,00 грн.; штрафних санкцій за неналежне виконання кредитного зобов`язання – 5000,00 грн. (а.с. 4).
У постанові Верховного Суду від 22 червня 2022 року № 296/7213/15 визначено, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).
Судом встановлено, що загальний розмір вищевказаної заборгованості, зазначений представником позивача – 40511,74, не відповідає зазначеній останнім сумі та становить 28130,00 грн., що складається з: тіла кредиту – 9990,00 грн.; комісії за надання кредиту – 13140,00 грн.; штрафних санкцій за неналежне виконання кредитного зобов`язання – 5000,00 грн. Крім того, відповідно до наданої представником позивача копії відомості про щоденні нарахування та погашення ТОВ «МІЛОАН» за кредитним договором № 6319887, загальна сума заборгованості відповідачки ОСОБА_1 за вищевказаним договором станом на 25.11.2025 року становить 28130,00 грн., з яких: 9990,00 грн. – тіло кредиту; комісія за обслуговування кредиту – 13140,00 грн.; штрафні санкції – 5000,00 грн.
Також суд враховує положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у відповідності до якого, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та Законом України "Про затвердження Указу Президента Україн «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.01.2026 року № 14366 строк дії воєнного стану в Україні продовжено строком на 90 діб з 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року до 04 травня 2026 року.
Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року №183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки за встановлених обставин стягнення штрафних санкцій у розмірі 5000,00 грн. за договором № 6310887 про споживчий кредит від 05.06.2025 року в період дії воєнного стану не відповідає вимогам Закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, задоволенню підлягають вимоги про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» заборгованості за договором № 6310887 про споживчий кредит від 05.06.2025 року в розмірі 23130,00 грн., з яких: 9990,00 грн. – тіло кредиту; комісія за обслуговування кредиту – 13140,00 грн. 
Згідно із ч.1, ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Позов майнового характеру задоволено на 57,09% (23130,00 : 40511,74 х 100), а тому понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2662,40 грн. (а.с. 7,зворот) підлягають розподілу за правилами ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідно становить 1519,96 грн. (2662,40 х 57,09 = 1519,96) судового збору.
Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Також Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Представником позивача на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копію договору про надання правничої допомоги № ДО-20260202/001 від 02.02.2026 року (а.с. 51,зворот-52); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП 001256 від 27.02.2017 року (а.с. 53); копію прас-листа адвоката Богомолова В.В. (а.с. 53,зворот); копію заявки про надання правової допомоги № 49 від 10.02.2026 року (а.с. 54); копію витягу акту № 49 про надання юридичної допомоги на загальну суму 12000,00 грн. (а.с. 54,зворот). 
В зв`язку з тим, що справа є малозначною, а також те, що представник позивача – адвокат Богомолов В.В. не приймав участі у судовому засіданні по розгляду даної справи, враховуючи принципи співмірності та розумності, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, з урахуванням того, що позовні вимоги задоволено частково, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд прийшов до висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6850,80 грн. (12000 х 57,09 = 6850,80) пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.
Суд враховує критерії, які застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Представником позивача на підтвердження понесених витрат, пов`язаних з підготовкою та направленням документів боржнику у розмірі 381,74 грн., надано копію Додатку № 3 від 28.01.2026 року до Договору про надання правничої допомоги № ДО-20260202/001 від 02.02.2026 року, про надання послуг/виконання робіт з друку, упаковки і розсилки документів, зберігання бланків, конвертів, іншої продукції, згідно якого ТОВ «ДІРЕКТ ТЕХНОЛОДЖІ» надало ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» послуги друку документів до суду, конвертування, організації поштової доставки, підготовки поштових документів на загальну суму 381,74 грн. (а.с. 59). 
З урахуванням того, що позовні вимоги задоволено частково, враховуючи п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд прийшов до висновку про часткове задоволення витрат, пов`язаних з підготовкою та направленням документів боржнику у розмірі 217,94 грн. (381,74 х 57,09 = 217,94) пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Керуючись ст.ст. 4,19,76,81, 133, 141, 247, 258-259, 263-265, 274, 279, 280, 281-283, 354 ЦПК України, ст. 257, ч.1 ст. 258, ч.1 ст. 261, ч.5 ст. 261, ст.ст. 264, 526, 530, 610-611, 625, 629, 1046-1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» (код ЄДРПОУ: 43950742, адреса місця знаходження: 02154, м. Київ, просп. Соборності, 30-А, приміщення 321) заборгованість за договором № 6310887 про споживчий кредит від 05.06.2025 року в розмірі 23130 (двадцять три тисячі сто тридцять) гривень 00 копійок, з яких: 9990,00 грн. – тіло кредиту; комісія за обслуговування кредиту – 13140,00 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» (код ЄДРПОУ: 43950742, адреса місця знаходження: 02154, м. Київ, просп. Соборності, 30-А, приміщення 321) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1519 (одна тисяча п`ятсот дев`ятнадцять) гривень 96 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» (код ЄДРПОУ: 43950742, адреса місця знаходження: 02154, м. Київ, просп. Соборності, 30-А, приміщення 321) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6850 (шість тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» (код ЄДРПОУ: 43950742, адреса місця знаходження: 02154, м. Київ, просп. Соборності, 30-А, приміщення 321) судові витрати, пов`язані з підготовкою та направленням документів боржнику в розмірі 217 (двісті сімнадцять) гривень 94 копійки.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Копію заочного рішення направити відповідачці в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте Ічнянським районним судом за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ», адреса місця знаходження: 02154, м. Київ, просп. Соборності, 30-А, приміщення 321, код ЄДРПОУ: 43950742. 
Відповідачка: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 24 квітня 2026 року.

Суддя Т. В. Карапиш