Справа №567/2267/25
Провадження №2/567/278/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02 березня 2026 року 	м.Острог 	

Острозький районний суд Рівненської області у складі : 
головуючий суддя - Василевич О.В. 
секретар - Клімович О.О. 

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - 
встановив :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2  про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що з 23 листопада 2023 року вона з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстрований Посольством України в Чеській Республіці (актовий запис № 35).
Вказує, що від даного шлюбу вони мають малолітню дитину - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зазначає, що шлюбне життя з відповідачем не склалося, так як вони мають різні характери, погляди на подружнє життя та майбутнє. Зазначає, що на їхній шлюб вплинули складні життєві обставини, які склалися у країні, зокрема, повномасштабна війна. Вважає, що шлюб між ними існує формально, оскільки подружніх стосунків вони не підтримують, спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають. Між ними відсутні будь-які почуття, вони не змогли побудувати сімейні відносини на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, на даний час їхній шлюб існує формально, а тому вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини.
Подальший зміст підтримувати сімейні відносини вважає недоцільним, що й спонукало її звернутися до суду з вищевказаним позовом про розірвання шлюбу та після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « ОСОБА_4 ».
Ухвалою суду від 12 лютого 2026 року відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. 
Позивачка в поданій до суду заяві просить позовні вимоги задовольнити та розгляд справи здійснювати у її відсутності та відсутності її представника.
Відповідач в поданій до суду заяві позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав. Вказав, що не має жодних заперечень щодо розірвання шлюбу, просив розгляд справи здійснювати у його відсутності.
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що сторони з 23 листопада 2023 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Посольством України в Чеській Республіці (актовий запис №35), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 23 листопада 2023 року.
Під час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 26.03.2024 року.
З доводів позивачки судом встановлено, що сторони разом як сім`я не проживають та наведена обставина відповідачем не заперечується та не спростована. 
Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Аналогічне положення містить ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.
Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 втратили почуття любові один до одного, на даний час шлюб фактично припинено, оскільки як сім`я вони не проживають, спільного господарства не ведуть, спроби відновити шлюбні відносини сторони не роблять. Таким чином, шлюб існує формально, а тому вбачаються підстави для його розірвання в судовому порядку.
З матеріалів справи вбачається, що сім`я фактично розпалася, оскільки сторони спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають, подружніх стосунків не підтримують, що свідчить про формальне існування шлюбу, а відтак суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв`язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення.
Крім того, у відповідності до ст.113 СК України особа, що змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. 
Відтак наявні правові після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище, яке вона отримала при укладенні шлюбу « ОСОБА_4 ». 
Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує формально. На даний час фактично шлюб припинено і подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим.
Окрім того, суд бере до уваги, що позов про розірвання шлюбу було подано до суду 26.12.2025 року, сторони з клопотанням про надання строку на примирення до суду не звертались, у зв`язку з цим суд приходить до висновку про те, що у позивачки та відповідача було достатньо часу для прийняття виваженого рішення про необхідність розірвання шлюбу.
При вирішенні питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
На підставі ст.ст.105, 110, 113 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст.5, 12, 13, 141-142, 211, 258, 263-265, 273 ЦПК України, -

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ), який зареєстрований 23 листопада 2023 року Посольством України в Чеській Республіці (актовий запис № 35).
Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище, яке вона отримала при укладенні шлюбу - « ОСОБА_4 ». 
Повернути ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно платіжної інструкції №77ХВ-475Н-К99К-6А1Х від 24.12.2025 року від 18.10.2024 р. у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. грн. судового збору. 

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Острозького районного суду	Василевич О.В.