Провадження №	3/447/428/26 	
Справа №	447/718/26 	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.04.2026 місто Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Львівської області Джус Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, безробітгя, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
без участі особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
в с т а н о в и в:
20.02.2026 близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_1 ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачених ст.150 Сімейного Кодексу України відносно своїх трьох дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а саме: за місцем проживання у АДРЕСА_1 , виявлено неналежні умови для проживання та розвитку дітей: холодно у будинку, пліснява, по кімнатах розкиданий одяг, який вже не використовується, неприємний затхлий запах, відсутні запаси харчів, через борги відключений газ, стара проводка в будинку, яка коротить.
Таким чином, ОСОБА_1 вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.184 КУпАП.
У зв`язку з неявкою в судове засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності розгляд справи відкладався, востаннє на 16.04.2026.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, на адресу суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно якого повістку про виклик до суду на 16.04.2026 ОСОБА_1 отримала 01.04.2026.
Окрім цього, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, та шляхом скерування судової повістки про виклик через СМС повідомлення на мобільний номер телефону особи, який зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).
У своєму рішенні у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 року, суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Згідно ч.1 ст.268 КУпАП законодавцем закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою.
З огляду на викладене, оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, приходжу до висновку про можливість проведення розгляду справи за її відсутності.
Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.
Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Згідно із ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Згідно ч.1 ст.184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Обов`язки щодо забезпечення батьками необхідних умов життя навчання та виховання неповнолітніх дітей закріплені в ст.150 Сімейного Кодексу України.
У свою чергу в ч.4 ст.155 Сімейного Кодексу України закріплено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, підтверджується доказами, наявними у справі про адміністративне правопорушення, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №211070 від 20.02.2026, з якого вбачається, що 20.02.2026 близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_1 ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачених ст.150 Сімейного Кодексу України відносно своїх трьох дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а саме: за місцем проживання у АДРЕСА_1 , виявлено неналежні умови для проживання та розвитку дітей: холодно у будинку, пліснява, по кімнатах розкиданий одяг, який вже не використовується, неприємний затхлий запах, відсутні запаси харчів, через борги відключений газ, стара проводка в будинку, яка коротить.
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 20.02.2026, в яких вона підтвердила, що існують неналежні умови для проживання дітей, а саме: розкидані речі по кімнатах, через борги відключили газ і вона з дітьми змушені спати в одній кімнаті, яку обігрівають електричним обігрівачем, вказала що у кімнатах на стінах наявний грибок та холодно, через що діти хворіють. Обіцяла навести порядок у будинку та створити належні умови для своїх дітей.
- актом обстеження умов проживання з доданими світлинами, який підтверджує неналежні умови для проживання та виховання дітей.
Також до матеріалів справи долучено рапорт інспектора СЮП ВП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області майора Олени Рошко від 20.02.2026.
Суддя вважає, що вказаний рапорт за своїм правовим змістом не є доказом, проте є документом, яким поліцейський інформує керівництво про обставини події, законність та обґрунтованість дій поліцейських. Вказаний документ містить дані, які повністю узгоджуються з іншими доказами по справі та доповнюють їх.
Враховуючи наявність зазначених доказів, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена, та її дії за ч.1 ст.184 КУпАП кваліфіковано правильно.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно вимог ч.2 ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи ступінь та характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, ставлення до вчиненого, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у межах санкції даної статті.
Окрім цього, у відповідності до положень ст.40-1 КпАП України, слід також стягнути з неї судовий збір.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 27, 33, 40-1, 184, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.
Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір в дохід держави в сумі 665 гривень 60 копійок.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Миколаївський районний суд Львівської області.

Суддя Роман ДЖУС