Номер провадження: 33/813/58/26
Номер справи місцевого суду: 521/14234/25 
Головуючий у першій інстанції Ганошенко С. А. 
Доповідач Копіца О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.04.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., за участю секретаря судового засідання Ровенко А.С., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Ільїна С.В., представника потерпілого Стадника П.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хаджибейського районного суду м. Одесивід 15.09.2025, якою відносно:
ОСОБА_1 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 ,громадянина України, освіта вища, працюючого адвокатом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- було закрито провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП
установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Відповідно до вказаної постанови суду, 09.06.2025 о 12-53 год., в м. Одесі, вул. Мельницька кут вул. В.Стуса, (Іванівський переїзд), водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «LAND ROVER RANGE ROVER», д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, а саме перестроюванні, не надав перевагу в русі мотоциклові “HONDA”,д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, в зв`язку з чим відбулося зіткнення транспортних засобів. Надалі, мотоцикл “HONDA” продовжив неконтрольований рух та виїхав на зустрічну смугу для руху, де здійснив зіткнення з транспортним засобом “FORD”, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водій мотоцикла ОСОБА_2 – тілесні пошкодження. Таким чином водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР).

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погодився із оскаржуваною постановою, зазначивши, що вона є незаконною, а в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з огляду на те, що:
- висновок суду 1-ої інстанції про те, що він порушив п. 10.1 ПДР не підтверджується наявними у справі та не дослідженими в судовому засіданні доказами, оскільки ДТП сталося вже тоді, коли він закінчив маневр, а тому мав пріоритет, в той час як водій мотоцикла ОСОБА_2 порушив п. 13.1 ПДР, оскільки рухався із значним перевищенням швидкості, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів;
- протокол про адміністративне правопорушення складений щодо нього не відповідає приписам ст. 254 КУпАП, зокрема, він складений 21.07.2024, в той час як подія ДТП мала місце 09.06.2025, в ньому не в повній мірі викладено суть правопорушення та не зазначено точні обставини його вчинення, не викладені дані, які саме пошкодження отримано при ДТП, не зазначена наявність матеріальної шкоди, не долучено до протоколу пояснень водія мотоцикла ОСОБА_2 , а також не залучено свідків та очевидців події; протокол та додані до нього матеріали всупереч ст.ст. 10, 11 КУпАП не містять відомостей, які б вказували на наявність умислу чи вчинення правопорушення з необережності;
- судом 1-ої інстанції не надано оцінку доказам, зокрема схемі ДТП від 09.06.2025, яка складена з порушенням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, а саме: не містить даних про серію та номер протоколу, до якого вона додається; в схемі не зазначено час ДТП, не вказано сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів, координати місця зіткнення відносно сталих орієнтирів, розташування дорожніх знаків, зокрема, знаків пріоритету;
- в постанові місцевий суд посилається на пояснення представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Стадника П.О., при цьому коли саме і яким чином були отримані ці пояснення не зрозуміло, як і не зрозуміло яким чином було встановлено особу адвоката за відсутностів матеріалах справи свідоцтва на право зайняття останнім адвокатською діяльністю, з цих же підстав не зрозуміло, яким чином була встановлена особа ОСОБА_3 , при цьому в матеріалах справи відсутні протокол та звукозапис судових засідань;
- суд в постанові посилається на пояснення ОСОБА_2 , однак в матеріалах справи такі відсутні і працівниками поліції вони не відбирались взагалі; також є істотна різниця в поясненнях потерпілого ОСОБА_3 , наданих під час оформлення матеріалів, в яких відсутня дата та ким вони були відібрані, та поясненнях, наданих в судовому засіданні 08.09.2025;
- суд не надав можливості залучити безпосередніх та неупереджених свідків – ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;
- судом не було досліджено відеозапису події;
- в постанові суду вказано, що 15.09.2025 він з`явився та повідомив суду, що винним себе не визнає, але судового засідання в цей день не відбулося, пояснення він не надавав, до нарадчої кімнати суд також не виходив, окрім того на момент розгляду справи його не було ознайомлено з матеріалами справи за поданою ним 18.08.2025 заявою, а ознайомлення відбулося тільки 22.09.2025.
Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник Ільїн С.В. підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі та просили її задовольнити, водночас представник потерпілого ОСОБА_2 - Стадник П.О. доводи скарги не визнав, просив у її задоволенні відмовити.
Потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду не з`явилися, однак про час, день та місце апеляційного розгляду справи були повідомлені належним чином. 
Враховуючи неявку потерпілих в судове засідання, апеляційний суд, з`ясувавши думку інших учасників провадження, які не заперечували щодо розгляду справи за їх відсутності, керуючись вимогами ч. 1 ст. 268 та ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає за можливе проводити апеляційний розгляд за відсутності потерпілих  ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, повторно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасників дорожнього руху внаслідок порушення ними Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
У п. 10.1 ПДР зазначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Апеляційний суд критично відноситься до тверджень ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки такі доводи спростовуються матеріалами справи, натомість, винуватість останнього у вчиненні цього правопорушення повністю підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 398063 від 21.07.2025, в якому наведені обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 2);
- протоколом огляду місця події від 09.06.2025, у якому відображено локалізацію пошкоджень на транспортних засобах та інші відомості (а.с. 10-18).
- схемою місця ДТП (а.с.19-20), 
- рапортом інспектора ВР та ОМ ДТП УПП в Одеській обл. Каліушка І. (а.с. 23) та доданими до нього фотографіями з місця ДТП, з яких вбачається, що на автомобілі «LAND ROVER RANGE ROVER», д.н.з. НОМЕР_1 , були виявлені пошкодження на передньому лівому боковому крилі та лівій боковій частині переднього бамперу характерні для пригоди. 
- поясненнями потерпілого ОСОБА_3 , наданими як під час складання протоколу, так і під час розгляду справи в суді 1-ої інстанції, про те, що він09.06.2025 о 12.40 год. керував т/з “FORD”, д.н.з. НОМЕР_3 та рухався по правій полосі руху з Іванівського шляхопроводу в напрямку вул. Мельницькій, водночас в зустрічному напрямку рухався т/з «LAND ROVER RANGE ROVER», д.н.з. НОМЕР_1 , який стукнув мотоцикл лівим переднім крилом, після чого мотоцикл в некерованому стані виїхав на зустрічну смугу (а.с. 21);
Окрім того, представника потерпілого Стадника П.О., пояснив місцевому суду, що водій мотоцикла ОСОБА_2 рухався у крайній лівій смузі Іванівського шляхопроводу, у напрямку вул. В. Стуса, при цьому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 рухався правіше від нього, різко змінив напрямок руху правіше,внаслідок чого ОСОБА_2 отримав удар справа, після чого його мотоцикл, будучи некерованим, пересік подвійну смугу, що розділяє напрямки руху, та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Форд транзит», який рухався у зустрічному напрямку. При зіткненні ОСОБА_2 отримав травми, пропозицій компенсації з боку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілому не надходило.
Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови місцевого суду, всупереч твердженням апелянта, зазначені вище докази були належним чином досліджені, повно та всебічно, та їм була надана відповідна оцінка, на підставі чого суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
У цьому контексті апеляційний суд враховує, що пояснення потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , надані під час складення протоколу про адміністративне правопорушення узгоджуються із іншими зібраними у справі доказами.
Апеляційний суд також враховує, що додана до протоколу про адміністративне правопорушення схема дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 19-20) у повній мірі відтворює місце зіткнення, містить місце знаходження т/з в момент зіткнення та їх напрямок руху, схема підписана учасниками ДТП без зауважень, а отже доводи апелянта, про те, що вона складена з істотними порушеннями вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.
Окрім того, матеріалах справи також наявний протокол огляду місця події від 09.06.2025, у якому відображено локалізацію пошкоджень на транспортних засобах та інші відомості (а.с. 10-18).
Апеляційний суд погоджується з твердженнями апелянта про те, що протокол огляду місця події не містив даних про пошкодження лише т/з «LAND ROVER RANGE ROVER»,проте про такі обставини було зазначено у рапорті інспектора ВР та ОМ ДТП УПП в Одеській обл. Каліушка І. (а.с. 23), зокрема, зазначено, що з фотографій з місця ДТП, на автомобілі «LAND ROVER RANGE ROVER», д.н.з. НОМЕР_1 , були виявлені пошкодження на передньому лівому боковому крилі та лівій боковій частині переднього бамперу характерні для пригоди. Сканкопіїї зазначеного фото міститься в матеріалах справи та з нього можна зробити висновок про наявність вищезазначених пошкоджень на автомобілі «LAND ROVER RANGE ROVER».
Отже, доводи ОСОБА_1 про те, що він не порушив п. 10.1 ПДР спростовуються вище зазначеними доказами, які вказують на те, що зіткнення транспортних засобів за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин відбулося 21.07.2025 саме з вини водія ОСОБА_1 .
В той же час, наведена ОСОБА_1 версія події, зокрема, про те, що ДТП сталося вже тоді, коли він закінчив маневр, а тому мав пріоритет, в той час як водій мотоцикла ОСОБА_2 порушив п. 13.1 ПДР, оскільки рухався із значним перевищенням швидкості, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів, належними та достовірними доказами не підтверджено, будь-яких клопотань про долучення, витребування або дослідження доказів у підтвердження наведеної позиції в суді апеляційної інстанції не заявлялось.
Окрім того, не має правого значення та не є предметом доказування у наведеній справі можливий факт порушення водієм ОСОБА_2 п. 13.1 ПДР, при цьому в матеріалах справи відсутній протокол про адміністративне правопорушення щодо останнього.
Водночас, можливе порушення водієм ОСОБА_2 ПДР не може свідчити про безумовну відсутність в діях водія ОСОБА_1 порушень вимог ПДР, які перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із ДТП, що мала місце, а інших доказів, як вже було зазначено вище, ОСОБА_1 не надав, як і не подав клопотань про призначення по справі відповідної судової експертизи у підтвердження наведеної ним в апеляційній скарзі версії події. 
Як і не заявлялось стороною захисту клопотання про допит свідків та дослідження відеозапису події, що спростовує доводи скарги в цій частині.
Водночас, матеріали справи, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про наявність очевидців події, які могли бути залучені до участі у справі та допитані в якості свідків.
Надаючи оцінку доводам сторони захисту, про те, що в матеріалах справи відсутні письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 , апеляційний суд вважає їх слушними, втім звертає увагу, що їх відсутність, як слушно звернув увагу у наданих апеляційному суду запереченнях представник потерпілого, зумовлено обставинами ДТП, за наслідком якої ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до КНП «Міська клінічна лікарня № 1» в цей же день, про що в матеріалах справи міститься відповідна довідка від 09.06.2025 (а.с. 9).
В той же часу розгляді справи як в суді 1-ої інстанції, так і під час апеляційного перегляду, брав участь представник потерпілого ОСОБА_2 - адвокат Стадник П.О., надані ним пояснення узгоджуються з обставинами справи та іншими наявними в матеріалах справи доказами, яким апеляційним судом була надана відповідна оцінка.
Крім того,апеляційним судом здійснювались всі можливі заходи для забезпечення участі потерпілих в апеляційному розгляді справи, водночас брати участь у розгляді справи є правом, а не є обов`язком потерпілого.
Щодо тверджень сторони захисту про відсутність у представника потерпілого ОСОБА_2 – Стадника П.О. повноважень із здійснення представництва його інтересів в місцевому суді, то такі апеляційний суд вважає голослівними з огляду на наступне.
Так, під час апеляційного розгляду справи Стадник П.О. повідомив, що його повноваження із здійснення представництва інтересів потерпілого в суді 1-ої інстанції підтверджувались ордером на надання правничої допомоги, свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю та договором про надання правничої допомоги, які ним були надані в судовому засіданні для огляду, водночас, суд, оглянувши вказані документи, до справи долучив лише ордер на надання правничої допомоги.
Як вбачається зі змісту долученого до справи ордеру на надання правничої допомоги ВН № 1588760 (а.с. 143), він був виписаний на підставі договору про надання правничої допомоги № 18-07/25 від 18.07.2025, що також підтверджено наданим представником апеляційному суду відповідним договором (а.с. 145-146).
Водночас, справа була передана на розгляд судді Ганошенка С.А. 13.08.2025 та призначена до розгляду на 25.08.2025, що дає підстави стверджувати, що станом на час розгляду справи в суді 1-ої інстанції вказаний договір про надання правничої допомоги вже був укладений, а отже - повноваження ОСОБА_6 , як представника потерпілого Іванова А.О. були підтверджені належним чином, що спростовує доводи апелянта в наведені частині.
Натомість, апеляційний суд зауважує, що захисником ОСОБА_1 – Ільїним С.В. у підтвердження його повноважень до справи разом із ордером також долучено договір про надання правової допомоги, у якому відсутня дата його укладення (а.с. 103), однак, з огляду на відсутність зауважень представника потерпілого Стадника П.О., щодо повноважень захисника, апеляційний суд вважає за непотрібне надавати оцінку цим обставинам. 
Стосовно доводів апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням строків, передбачених ст. 254 КУпАП, зокрема, 21.07.2024, в той час як подія відбулася 09.06.2025, то такі доводи апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки вони спростовані матеріалами справи.
Так, зі змісту довідки слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 1 ГУ НП в Одеській обл. Войнова Р. “Про результати розгляду повідомлення про ДТП” від 09.07.2025, вбачається, що у зв`язку із відсутністю факту вчинення кримінального правопорушення, матеріали за даним фактом направлені до УПП в Одеській обл. для вирішення питання про притягнення винної особи до відповідальності за порушення вимог ПДР (а.с. 5-7). 
Відповідно до штампу вхідної кореспонденції УПП в Одеській обл. матеріали за фактом ДТП, яка мала місце 09.06.2025, надійшли до управління 10.07.2025 за вх. № 9426 (а.с. 3).
Отже, вказані обставини свідчать про те, що матеріали для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП надіслані слідчим до УПП в Одеській обл. через місяць після події ДТП, після отримання яких працівниками поліції здійснювались необхідні заходи, в тому числі, зі встановлення обставин вчиненого ДТП, характеру та локалізацій пошкоджень т/з, а також вживались заходи щодо повідомлення ОСОБА_1 , про що в справі наявне відповідне повідомлення від 17.07.2025 про запрошення ОСОБА_1 до УПП в Одеській обл. на 21.07.2025 о 10.30 год.для складання адміністративних матеріалів за обставинами ДТП, яка мала місце 09.06.2025, із одночасним роз`ясненням прав, передбачених ст. 268 КУпАП та наслідків неприбуття у виді розгляду матеріалів за його відсутності (а.с. 26).
Серед іншого, зі змісту рапорту інспектора ВР та ОМ ДТП УПП в Одеській обл. ДПП Каліушко І. (а.с. 23), також вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово викликався працівниками поліції для складання протоколу засобами телефонного зв`язку, втім, до УПП не з`явився та поважні причини неприбуття не повідомив, що стало підставою для складання матеріалів без його участі, про що також наявна відповідна відмітка в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 2).
Окрім того, відповідно до п. 7 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом № 1395 від 07.11.2015 МВС України,уповноважена особа підрозділу поліції під час розгляду матеріалів ДТП повинен(на) в найкоротший строк, але не більше одного місяця з дати вчинення ДТП, встановити всі обставини її скоєння, вжити інших заходів щодо об`єктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, скласти відносно такої особи протокол про адміністративне правопорушення та в п`ятиденний строк надіслати його до відповідного суду.
Отже, для перевірки і встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення об`єктивно необхідний певний час, а складання протоколу здійснюється після отриманням посадовою особою, уповноваженої складати протокол, достатніх даних для висновку про наявність обґрунтованих підстав складання протоколу про адміністративне правопорушення, що, на думку, апеляційного суду не суперечить приписам ч.2 ст.254 КУпАП.
Інше тлумачення процесуальних строків складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 254 КУпАП унеможливило б досягнення завдань КУпАП, якими є, зокрема охорона прав і свобод громадян, власності, запобігання правопорушенням, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
За обставинами даного провадження обов`язок зі складання протоколу про адміністративне правопорушення виник у уповноваженої на те особи після отримання УПП матеріалів адміністративного провадження та здійснення відповідних заходів із забезпечення участі ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
Отже, за таких обставин, апеляційний суд констатує відсутність в діях поліцейських істотних порушень строків складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , оскільки дотримання такого строку в цій справі не залежали від дій особи, уповноваженої на складання протоколу.
Із цих же підстав апеляційний суд дійшов висновку про те, що порушення 24-годинного строку на складання протоколу про адміністративне правопорушення не свідчить про відсутність в діях особи складу інкримінованого правопорушення, а отже й не може бути підставою для закриття провадження у справі.
При цьому зміст протоколу про адміністративне правопорушення відповідає приписам ст. 256 КУпАП, у якому викладені дата, час, місце та обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а також наявність механічних пошкоджень транспортних засобів, водночас перелік таких пошкоджень відображається у схемі місця ДТП, а не у самому протоколі про адміністративне правопорушення, як помилково стверджує апелянт.
Щодо доводів сторони захисту про відсутність у суду 1-ої інстанції права на встановлення винуватості особи при закритті справи у зв`язку із закінченням на момент її розгляду строків, передбачених ст. 38 КУпАП, апеляційний суд звертає увагу на наступне. 
Приписами п. 7 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні – не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій – шостій цієї статті.
На підставі аналізу матеріалів справи вбачається, що правопорушення ОСОБА_1 було вчинене 09.06.2025, на підставі чого апеляційний суд погоджується із висновком суду 1-ої інстанції про те, що на момент розгляду справи, тобто станом на 15.09.2025, передбачені законом строки накладення стягнення спливли.
Разом із тим, питання щодо необхідності встановлення (не встановлення) винуватості особи при закритті справи за строками в національній судовій практиці є спірним.
Так, зі змісту ч. 2 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов:
- вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;
- сплив встановленого законом тримісячного строку.
Тобто, на переконання апеляційного суду, для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є, поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення – протиправної, винної дії чи бездіяльності.
За таких обставин, апеляційний суд вважає неспроможними твердження сторони захисту в наведеній часині та констатує правомірність наведених в мотивувальній частині судового рішення висновків суду 1-ої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, при закритті провадження по справі у зв`язку зі спливом строків передбачених ст. 38 КУпАП.
Надаючи правову оцінку твердженням ОСОБА_1 про допущене судом 1-ої інстанції істотне порушення норм процесуального права, зокрема, нездійснення повної фіксації судового розгляду справи технічними засобами, апеляційний суд наголошує на наступному.
Дійсно, як було встановлено з наданої суду апеляційної інстанції відповіді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 11.12.2025 за № 02/693/2025 (а.с. 115),фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів у зазначеній справі не здійснювалась, відеозапис судового засідання відсутній.
В контексті наведеного апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами. Також згідно зі ст. 8 Конституції України, норми Конституції України є нормами прямої дії.
Водночас, нормами чинного КУпАП не передбачено обов`язку суду здійснювати аудіо або відео фіксування судового засідання з розгляду справи про адміністративне правопорушення. 
В той же час, з огляду на приписи згаданої вище ст. 129 Конституції України, це не позбавляє учасників судового провадження з розгляду справи про адміністративне правопорушення, заявляти відповідне клопотання про фіксування судового засідання технічними засобами.
Проте в матеріалах справи відсутні відповідні клопотання учасників провадження, а отже у такому випадку повне фіксування судового засідання технічними засобами могло бути здійснено лише за ініціативою суду. 
Тож, на переконання апеляційного суду, не здійснення місцевим судом за власною ініціативою під час розгляду справи про адміністративне правопорушення фіксування судового засідання технічними засобами за відсутності відповідного обов`язку та клопотання учасників судового провадження, всупереч доводів сторони захисту не є істотним порушенням встановлених процесуальних норм та обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення.
Втім, з метою забезпечення принципу гласності судового процесу та дотримання прав учасників судового розгляду справи, судом апеляційної інстанції вказані недоліки були усунуті, шляхом здійснення повного фіксування судового засідання технічними засобами.
При цьому, в суді апеляційної інстанції предметом дослідження були ті ж обставини, які встановлювалися в судовому засіданні місцевим судом, а інші обставини, на які посилається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, зокрема про те, що 15.09.2025 судове засідання не відбулося, пояснення він не надавав, до нарадчої кімнати суд також не виходив, належними та допустимими доказами не підтверджено, а здійснити перевірку вказаних обставин апеляційний суд не має можливості через не здійснення судом першої інстанції технічної фіксації судового засідання.
В той же час ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду не заперечував, що 15.09.2025 дійсно був призначений судовий розгляд справи, ба більш він підтвердив, що в цей день з`явився до приміщення суду та суддею йому було повідомлено результат розгляду справи. 
Також, апеляційний суд звертає увагу що наведена у постанові суду позиція ОСОБА_1 щодо його невинуватості відповідає його дійсній позиції, що свідчить про голослівність доводів його скарги в цій частині.
Таким чином, апеляційний суд констатує, що відповідають дійсності викладені в постанові суду обставини щодо явки ОСОБА_1 в судове засідання та не визнання ним вини.
Натомість надані ОСОБА_1 апеляційному суду пояснення про те, що 15.09.2025 він з`явився в приміщенні суду, свідчать про існуючу можливість ознайомитися з матеріалами справи, в тому числі й відеозаписом події, за поданою ним 18.08.2025 заявою до початку судового засідання, чого останнім не було здійснено.
Водночас, апеляційний суд зауважує, що судом 1-ої інстанції неодноразово відкладалися судові засідання по цій справі, зокрема, за клопотаннями ОСОБА_1 , цим самим було дотримано його право на участь в судовому розгляді справи та надано можливість для реалізації ним свого права на ознайомлення з матеріалами справи.
Окрему увагу апеляційний суд звертає на той факт, що ОСОБА_1 працює професійним адвокатом, має значний юридичний досвід, тому достеменно обізнаний про порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення. 
Отже, доводи сторони захисту в наведеній частині спростовані матеріалами справи, а тому підлягають відхиленню.
Апеляційним судом всупереч доводів апелянта також не встановлено порушення судом 1-ої інстанції приписів ст. 33 КУпАП, враховуючи, що судом на ОСОБА_1 накладено мінімальне стягнення у виді штрафу, в той час як санкцією ст. 124 КУпАП передбачено більш суворе альтернативне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Таким чином, апеляційний суд констатує, що зібрані у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 докази є належними, допустимими та в цілому відповідають вимогам, встановленим ст. 251 КУпАП.
Інших істотних та переконливих доводів, які б свідчили про недопустимість доказів, які містяться в матеріалах справи або спростовували висновки суду першої інстанції в оскаржуваній постанові та були підставою для її скасування або зміни, не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.
Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Отже, оскільки доводи апелянта ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження, а оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою та вмотивованою, апеляційний суд вважає за необхідне його апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду 1-ої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 7, 38, 247, 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

Постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 15.09.2025, якою закрито провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відносно   ОСОБА_1 ,у зв`язку зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності – залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца