Справа № 750/16641/25 	Головуючий у 1 інстанції Сапон А. В. 	
Провадження № 33/4823/201/26 	  	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Салая Г.А.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
захисника – Кравцова В.В. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Кравцова В.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 січня 2026 року, 

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 665 грн 60 коп судового збору.

Місцевим судом установлено, що 23.11.2025 о 08:49 год ОСОБА_1 на автодорозі Шосе Київське, 3, керував транспортним засобом “Chery Amulet”, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Кравцов В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Вказує, що з відеозаписів по справі вбачається, що автомобіль перебуває в нерухомому стані, а тому виключається факт керування ОСОБА_1 цим транспортним засобом, а отже, він не мав обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння. Зазначає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є доказом доведеності вини у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказує на відсутність в матеріалах справи відомостей про підстави зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , Вважає протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, недопустимим доказом по справі. Наголошує на порушенні поліцейськими порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, адже працівники поліції не пересвідчилися щодо згоди ОСОБА_1 з результатами огляду, та не запропонували пройти такий у медичному закладі. На думку захисту, судом було порушено право на захист, адже ним подано клопотання про відкладення розгляду справи, яке доставлено до суду 08.01.2026 о 08:23 год до початку судового засідання, проте, не зважаючи на наявність такого клопотання справу розглянуто. Наголошує на закритті провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

У засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити з викладених в ній підстав. 

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. 
У відповідності до ст. 283 КУпАП, постанова про адміністративне правопорушення повинна містити, окрім усього, опис обставин, встановлених під час розгляду справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.
Згідно п. 6 розділу І вказаної Інструкції… огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я. 
Відповідно до пункту 7 розділу II Інструкції…. установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Відповідно до п. 9 Розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 521271 від 23.11.2025 року, ОСОБА_1 власноруч його підписав (а.с. 3).
Відповідно до роздруківки результату тесту, виконаного технічним приладом “ALCOTEST 7510”, у ОСОБА_1 ибуло встановлено алкогольне сп`яніння з показником 0,75 %о, яку він підписав (а.с. 6).
Згідно із Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 23.11.2025, у ОСОБА_1 виявлені ознаку алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, результат огляду становить 0,75 %0, з результатом згоден та власноруч підписав (а.с. 7).
Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.
На відеозаписі події об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні. 
Із цього відеозапису видно, як на блок посту було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування поліцейський вбачає ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук, та пропонує пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу “Драгер”, на що водій погодився пройти такий огляд. Видно, як поліцейський роз`яснює правила продуття, водій розкупорює мундштук, здійснює продуття приладу, результат якого становив 0,75 проміле, проти результату водій не заперечував. Поліцейський повідомляє про складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, п. 2,9 а) ПДР, роз`ясняє права та обов`язки, водія було відсторонено від керування. Поліцейський оформляє протокол та інші адміністративні документи, ознайомлює водія з їх змістом. Будь-яких заперечень водій не виказував.
Отже, апеляційний суд визнає цей відеозапис достатнім для того, щоб разом з протоколом про адміністративне правопорушення зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, зафіксовано факт його керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Вказані докази в своїй сукупності узгоджуються між собою та доповнюють один одного, є належними та допустимими, не викликають сумнівів у своїй об`єктивності, та правомірно взяті до уваги місцевим судом як докази підтвердження вини вчинення водієм ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, і з таким висновком повністю погоджується апеляційний суд. 

Твердження сторони захисту про відсутність даних по справі щодо керування ОСОБА_1 автомобілем слід визнати безпідставними та надуманими, адже такі факти в повному обсязі спростовується відеозаписом поліцейських, з якого видно як на блокпосту черговими було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , і дану відеофіксацію вважати неналежним доказом по справі чи ставити під сумнів фактичні обставини, на що посилається апелянт, у апеляційного суду об`єктивні дані відсутні. 

Посилання захисту щодо незаконної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не знайшли свого підтвердження, оскільки такі в повному обсязі спростовуються відеозаписом поліцейських, з якого вбачається, окрім іншого, як поліцейський акцентує увагу на причині зупинки, вказуючи на порушення правил дорожнього руху, а саме п. 15.9 д) ПДР (порушення заборони зупинки у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки і ТЗ менше 3 м), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 122 КУпАП, про що було складено постанову серії ЕНА № 6205604 (а.с. 9). Крім того, на даний час діє воєнний стан і працівники поліції на блок посту мають право зупиняти та перевіряти усі транспортні засоби. 

Наголошує на порушенні поліцейськими порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, адже працівники поліції не запропонували пройти такий у медичному закладі, не є слушними, та в повному обсязі спростовуються відеозаписом. Аналізуючи відеозапис, як доказ, апеляційний суд звертає увагу на те, що водій ОСОБА_1 після належного роз`яснення поліцейським порядку проходження огляду та можливих наслідків такого огляду, відразу погодився пройти огляд на місці за допомогою приладу “Драгер” та був згоден з його результатами (запис о 09:00:18 год).

Стосовно тверджень захисту про порушення права на захист підзахисного, адже ним подано клопотання про відкладення розгляду справи, яке доставлено до суду до початку судового засідання, проте, не зважаючи на наявність такого клопотання справу розглянуто.
З матеріалів справи вбачається, що місцевим судом було повідомлено ОСОБА_1 про розгляд справи шляхом надіслання рекомендованого повідомлення на адресу, яка вказана у протоколі про адміністративне правопорушення, яку він вчасно отримував.(а.с. 21).
Проте, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини нез`явлення не повідомив.
Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення визначено обов`язковою присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак стаття 130 цього Кодексу до такого переліку не входить.
Крім того, апеляційним судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. 

Стосовно клопотання захисника Кравцова В.В. про відкладення розгляду справи на іншу дату, то таке до місцевого суду надійшло 08.01.2026 о 08:48 год, тоді як судове засідання призначено на 08.01.2026 о 08:30 год.
За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку, що у суду першої інстанції були підстави для розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Будь-яких суттєвих порушень прав особи на захист апеляційний суд не вбачає, оскільки ОСОБА_1 завчасно повідомлявся про розгляд справи, був обізнаний про складання стосовно нього 23.11.2025 року протоколу про адміністративне правопорушення та мав достатньо часу для з`явлення до суду.
Крім того, враховується, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім під час розгляду справи в суді, було поновлене апеляційним судом. 
Враховуючи, що судом не установлено недотримання працівниками поліції вимог КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, суд, оцінивши кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, визнав їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність достатньою для того, щоб дійти висновку щодо доведеності вини у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 а) Правил дорожнього руху.
Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, стороною захисту не наведено та під час апеляційного розгляду не установлено.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладене судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення. Апеляційний суд при цьому наголошує, що будь-яке порушення чинних на транспорті правил може призвести до тяжких наслідків, включаючи загибель людей, а керування транспортними засобами в стані сп`яніння украй небезпечне саме внаслідок того, що особа, яка керує транспортним засобом, не може у повній мірі його контролювати.
Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін. 

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, 

П О С Т А Н О В И В :

Залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника Кравцова В.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 січня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя	Г. А. Салай