ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/505/26 Справа № 210/6564/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Скотар Р. Є. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 лютого 2026 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., за участю секретаря судового засідання Ворони Б.А., захисника Іоаніді Д.С. розглянувши апеляційну скаргу захисника Іоаніді Д.С. на постанову судді Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 грудня 2025 року, щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина РФ, військовослужбовця, місце проживання: АДРЕСА_1 ,
якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови 21.09.2025 року о 23.17 год. в м. Кривий Ріг, вул. Нікопольське шосе, Металургійний р-н, Залізничний переїзд, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 керував транспортним засобом Volkswagen Touareg нз НОМЕР_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alkotest 6820 ARHK-0124, результат 0,33 проміле. Тест 1298. З результатом огляду згоден. Факт руху транспортного засобу зафіксовано на відео реєстратор Xiaomi. Фіксація нагрудний відео реєстратор підвищеної міцності VB400, 475250, 475198. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Постановою Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на один рік. Стягнуто судовий збір на користь держави.
З таким судовим рішенням не погодився захисник Іоаніді Д.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 та оскаржив в апеляційному порядку. В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що постанова суду першої інстанції ухвалена з грубими порушеннями вимог КУпАП, з неправильним застосуванням норм процесуального права та за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує, що під час складання протоколу, оформлення адміністративних матеріалів і збирання доказів інспекторами патрульної поліції було допущено численні порушення законодавства. Зазначає, що відеозаписи з нагрудної камери були долучені до справи без належного процесуального оформлення: диск не опечатаний, відсутній супровідний лист уповноваженої посадової особи, а відео надане без офіційного запиту суду. Вказує, що відеозапис є фрагментарним, змонтованим з окремих частин, не містить безперервної фіксації подій, а також не було попередження особи про здійснення відеозйомки. Зазначає, що час, зафіксований на відео, не відповідає часу складання процесуальних документів, що ставить під сумнів їх достовірність. Вважає, що у зв`язку з порушенням вимог ст. 266 КУпАП щодо відеофіксації огляду або проведення його у присутності двох свідків, огляд на стан сп`яніння є недійсним. Вказує, що направлення до закладу охорони здоров`я для проходження огляду ОСОБА_1 не вручалося, що підтверджується матеріалами справи та відеозаписом. Зазначає, що огляд проводився із застосуванням приладу Drager Alcotest 6820, який на момент тестування не пройшов калібрування у встановлений шестимісячний строк, а тому результати тесту не можуть бути допустимим доказом. Вказує, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України, а огляд на стан сп`яніння щодо нього мав здійснюватися уповноваженими особами Військової служби правопорядку або командиром військової частини, а не інспектором патрульної поліції. Зазначає, що суд першої інстанції не навів у мотивувальній частині постанови конкретних обставин і доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 , та не надав належної оцінки доводам сторони захисту. Вказує, що суд неправильно застосував норми матеріального права, призначивши стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами особі, яка такого права не набувала. Вважає, що сукупність допущених порушень свідчить про недопустимість і недостатність доказів у справі, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню, а провадження закриттю. Просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження по цій справі закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вислухавши думку сторін по справі, суд апеляційної інстанції, вважає апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду – без змін за таких підстав.
Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.
Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до п. 2.9 ПДД України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Так, факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №461133 від 22.09.2025 року.
Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.09.2025, відповідно до якого у результаті огляду, проведеного поліцейським у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву;
Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 21.09.2025, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Огляд проводився за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 6820, прилад ARHК-0124, проба позитивна – 0,33%. З результатом ОСОБА_1 згоден;
Чеком Drager Alkotest 6820, прилад ARHК-0124, тест 1298, відповідно до якого 21.09.2025 року о 23.38 годині у ОСОБА_1 виявлено 0,33% проміле;
Роз`ясненням про відсторонення від права керування транспортним засобом від 22.09.2025, підписаним ОСОБА_1 ;
Довідкою, з якої встановлено, що згідно наявних облікових баз громадянин ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами. Повторність вчинення адміністративного правопорушення відсутня;
Носієм інформації з відеозаписами з відеореєстратора та нагрудних реєстраторів, на яких зафіксовано факт руху та зупинки транспортного засобу Volkswagen Touareg нз НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest 6820, прилад ARHК-0124, тест 1298. Результат під час огляду ОСОБА_1 під час огляду 21.09.2025 о 23.38 годині склав 0,33% проміле; факт складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , так само й те, що він ознайомлений зі змістом протоколу; з наданого відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права й обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції та ст. 268 КУпАП, а також право на оскарження дій працівників поліції, оголошено ознаки алкогольного сп`яніння;
Карткою обліку адміністративного правопорушення від 22.09.2025 відносно ОСОБА_1 ..
Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.
Стягнення суддею накладене відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції також встановив, що суд першої інстанції повно дослідив усі доводи сторони захисту, заявлені під час розгляду справи, які збігаються з доводами апеляційної скарги. Суд першої інстанції надав обґрунтовані відповіді на ці доводи, виклавши чіткі причини їх неприйняття, та не встановив підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Твердження про те, що суд першої інстанції не навів конкретних доказів винуватості та не надав оцінки доводам захисту, спростовуються змістом постанови, у якій детально викладені встановлені обставини, наведено перелік доказів та мотиви їх оцінки. Суд першої інстанції дослідив усі доводи сторони захисту та надав їм належну правову оцінку.
Щодо тверджень захисника про численні порушення під час складання протоколу та оформлення адміністративних матеріалів, апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №461133 від 22.09.2025 року складений уповноваженою особою відповідно до вимог ст.256 КУпАП, містить усі необхідні реквізити. Порушень, які б унеможливлювали використання цього доказу або свідчили про істотне порушення процесуальних норм, судом не встановлено. Таким чином, вказані доводи є голослівними та не підтверджені матеріалами справи.
Посилання апелянта на неналежне процесуальне оформлення відеозаписів, відсутність опечатування диску та супровідного листа, а також на те, що відео надане без офіційного запиту суду, апеляційний суд вважає безпідставними. Відеозаписи долучені до матеріалів справи, досліджені судом першої інстанції та перевірені апеляційним судом. Вони чітко відображають факт керування транспортним засобом, проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оголошення результату та згоду ОСОБА_1 із ним, а також роз`яснення йому прав. Формальні зауваження сторони захисту не свідчать про фальсифікацію чи недостовірність доказу та не впливають на його допустимість. Отже, такі доводи не спростовують встановлених обставин.
Твердження про фрагментарність відеозапису, відсутність безперервної фіксації та неповідомлення особи про здійснення відеозйомки також є необґрунтованими. Переглянуті відеоматеріали містять послідовну фіксацію подій, що мають значення для справи, та дають змогу встановити всі істотні обставини правопорушення. Відсутність технічної безперервності запису сама по собі не свідчить про недопустимість доказу, якщо зміст відео дозволяє об`єктивно оцінити події. Доказів монтажу чи втручання в запис стороною захисту не надано.
Доводи щодо невідповідності часу, зафіксованого на відео, часу складання процесуальних документів, не підтверджені належними доказами та не впливають на правильність висновків суду. Різниця у фіксації часу технічними засобами не спростовує факту проведення огляду 21.09.2025 року о 23.38 годині, що підтверджується актом огляду та чеком приладу Drager Alkotest 6820.
Посилання захисника на порушення вимог ст.266 КУпАП щодо проведення огляду є безпідставними. Огляд проводився поліцейським із застосуванням спеціального технічного засобу з обов`язковою відеофіксацією, матеріали якої долучені до справи. ОСОБА_1 погодився на проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, із результатом 0,33 проміле був згоден, вимоги про направлення до медичного закладу не заявляв. Таким чином, вимоги ст.266 КУпАП дотримані, а твердження про недійсність огляду не ґрунтуються на матеріалах справи.
Аргументи про невручення направлення до закладу охорони здоров`я не можуть бути підставою для скасування постанови, оскільки огляд проведений за згодою особи на місці зупинки, а після оголошення результату ОСОБА_1 не виявив бажання пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я. Невручення направлення не позбавляло його права самостійно звернутися до медичного закладу, чого він не зробив.
Доводи про те, що прилад Drager Alkotest 6820 не пройшов калібрування у шестимісячний строк, є помилковими. З матеріалів справи вбачається, що останнє калібрування приладу проведено 25.11.2024 року, а огляд здійснено 21.09.2025 року, тобто в межах встановленого міжповірочного інтервалу в один рік. Прилад є сертифікованим та дозволеним до використання на території України. Отже, результати тесту є належним та допустимим доказом.
Щодо доводів захисника про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем і огляд мав проводитися посадовими особами ВСП або командиром частини, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ст.15 КУпАП військовослужбовці за порушення правил безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. Правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, не належить до військових адміністративних правопорушень, а тому огляд правомірно проведений поліцейським у порядку ст.266 КУпАП. Посилання апелянта на ст.266-1 КУпАП є помилковим тлумаченням норм права та не підлягає застосуванню в даному випадку.
Доводи про неправильне застосування матеріального права у частині призначення стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами особі, яка такого права не набувала, є безпідставними. Санкція ч.1 ст.130 КУпАП є імперативною та передбачає накладення штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Відсутність посвідчення водія не звільняє особу від застосування додаткового стягнення у вигляді позбавлення права керування.
Доводи апеляційної скарги про те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, а постанова є незаконною та необґрунтованою, не знайшли свого підтвердження. Такі твердження апелянта суд розцінює як спробу уникнути адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вчиненні якого встановлена вина ОСОБА_1 .
Суддя апеляційного суду приходить до висновку, що підстави для скасування або зміни постанови судді міського суду відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Іоаніді Д.С. залишити без задоволення.
Постанову судді Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 грудня 2025 року, у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо  ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя