Справа № 145/363/26
Провадження №3/145/116/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2026 р. Тиврівський районний суд Вінницької області 
Суддя Тиврівського районного суду Вінницької області Іванець В. Д. , розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 09.04.2025 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП,
за ч. 2 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
На розгляд Тиврівського районного суду Вінницької області надійшли матеріали справ про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Так, 20.02.2026 близько 19:00 год ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 в присутності неповнолітнього онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив шкоду психологічному здоров`ю дружини та дитини, що виразилось в тремтінні рук, головному болі.
Крім того, 20.02.2026 близько 19:00 год ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного і фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 в присутності неповнолітнього онуки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим спричинив шкоду психологічному здоров`ю, що виразилось в головному болі та тремтінні рук.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
За таких обставин, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду, суддя дійшов висновку про доцільність об`єднання даних справ в одне провадження, а також про присвоєння Єдиного унікального номеру судової справи №145/363/25.
У судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що 20.02.2026 вчинив домашнє насильство стосовно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме ображав її та погрожував фізичною розправою. Під час цих подій були присутні двоє онуків, відносно яких ніяких протиправних дій не вчиняв. Водночас поліцейськими відносно нього було складено три адміністративних протоколи, один - за вчинення домашнього насильства щодо дружини та два - за вчинення такого насильства в присутності двох онуків. 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Суд зауважує, що згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється із суворим додержанням законності.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
У силу вимог ст. 256 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд зауважує, що відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.
За наслідками розгляду протоколів серії ВАД № 669075 від 20.02.2026, серії ВАД №669075 від 20.02.2026 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП суд дійшов таких висновків.
Адміністративним правопорушенням відповідно до диспозиції частини 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення є вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Зі змісту протоколу серії ВАД № 669075 від 20.02.2026 судом установлено, що інспектор СРПП ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант Філонова А.О. склала адміністративний протокол за те, що 20.02.2026 близько 19:00 год в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 у присутності малолітнього онука ОСОБА_5 , вчинив насильство в сім`ї психологічного характеру відносно дружини - ОСОБА_2 .
Зі змісту протоколу серії ВАД № 669076 від 20.02.2026 судом установлено, що інспектор СРПП ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант Філонова А.О. склала адміністративний протокол за те, що 20.02.2026 близько 19:00 год в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 у присутності малолітньої онуки ОСОБА_6 , вчинив насильство в сім`ї психологічного і фізичного характеру відносно дружини - ОСОБА_2 .
Суд зазначає, що відповідно до ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під домашнім насильством психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.
Натомість сама присутність неповнолітніх дітей під час вчинення домашнього насильства не утворює склад зазначеного адміністративного правопорушення, оскільки для кваліфікації дій особи за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП домашнє насильство має бути вчинено порушником безпосередньо відносно малолітньої чи неповнолітньої особи.
З огляду на те, що протоколи про адміністративні правопорушення є документами, які офіційно засвідчують факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, суд вважає, що складені стосовно ОСОБА_1 протоколи не можуть бути визнані належними та допустимими доказами наявності в його діях складів адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 173-2 КУпАП.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є достатнім та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні правопорушення.
Обставини, які зазначені посадовими особами у протоколі про адміністративне правопорушення повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому правопорушенні
Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).
Оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що сама присутність малолітньої дитини під час вчинення домашнього насильства не утворює склад зазначеного адміністративного правопорушення, оскільки для кваліфікації дій особи за ч.2 ст. 173-2 КУпАП домашнє насильство має бути вчинено порушником безпосередньо відносно малолітньої чи неповнолітньої особи.
За таких обставин суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, відповідно провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, суд вважає, що провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 173-2, 245, 247, 251, 268, 276, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Об`єднати в одне провадження матеріали про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме: № 145/363/26 (провадження № 3/145/116/20265) та № 145/365/26 (провадження № 3/145/117/2026) відносно ОСОБА_1 , та присвоїти єдиний унікальний номер судової справи № 145/363/26.
Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення. 
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо в поновленні строку відмовлено.

Суддя      Іванець В. Д.