Справа № 541/9/25
Номер провадження 2/541/497/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

24 лютого 2026 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: 
головуючого судді        Морозовської О.А.,
за участю секретаря судового засідання     Калініченко Л.О.,
відповідача         ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних та 3% річних,
встановив:
02.01.2025 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області звернувся ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних та 3% річних. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22 грудня 2020 року Миргородським міськрайонним судом видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 23668,65 грн за наслідком розгляду справи №541/1117/20, а виконавчою службою відкрито виконавче провадження. Станом на сьогодні рішення суду не виконано, заборгованість відповідачем не сплачено. Оскільки відповідач прострочив виконання боргового зобов`язання, вважав, що з нього підлягають стягненню інфляційні втрати та 3% річних, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України.Просив стягнути з відповідача 15268,65 грн інфляційних втрат та 2840,24 – 3% річних, а всього 18109,00 грн за період з січня 2021 по березень 2024.
07.01.2025 року ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору в розмірі 1211,20 грн.
13.02.2025 року ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області матеріали позовної заяви були повернуті позивачу у зв`язку з не усуненням недоліків, вказаних в ухвалі суду від 07.01.2025 року.
09 грудня 2025 року постановою Полтавського апеляційного суду скасовано ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 лютого 2025 року. Справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
05 січня 2026 року ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено перше судове засідання.
28.01.2026 року від позивача ОСОБА_2 заява про уточнення позовних вимоги ,в якій останній посилаюсь на значний термін перебування справи в суді без розгляду по суті уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на його користь 21784,50 грн, з яких 18234,27 грн інфляційні, 3550,24 грн – 3% річних за період з січня 2021 по грудень 2025 включно.
12.02.2026 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просила відмовити в задоволені позовних вимог з підстав вказаних в ньому, судові витрати покласти на позивача (а.с. 83-84).
В судове засідання позивач не з`явився, подав клопотання, в якому ползовні вимоги підтримав, просив розгляд справи провести без його участі (а.с.67).
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду надала пояснення, які викладені у відзиву та просила в задоволені позовних вимог відмовити.
Судом встановлено, що 05 лютого 2021 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області був виданий викоанвчий лист про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) адреса: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 (РНОКПП – НОМЕР_2 ), адреса АДРЕСА_2 заборгованість за договором про надання представницьких послуг №50 від 06.03.2018 у розмірі 24 272,91 грн (двадцять чотири тисячі двісті сімдесят дві гривні дев`яносто одну копійку), яка складається з наступного: 23 668,65 грн заборгованість за тілом боргу; 620,12 грн. – інфляційних витрат; 177,51 грн. – 3 % річних ( у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України)(а.с.6). Приватним виконавчцем виконавчого округу Полтавської області Срипником В.Л. 20.07.2022 відкрито виконавче провадження ВП №69459696 (а.с.7). Згідно листа приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. від 22.03.2024 року встановлено, що за час перебування на виконанні виконавчого листа №541/1117/20 виданого 13.05.2022 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області (ВП №69459696) з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнення (списання з відкритих рахунків в банківських установах боржника) грошових коштів відсутні (а.с.8).
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625 ЦК України).
У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18)).
Індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях (див., зокрема, постанову Верховного Суду України від 27 січня 2016 року у справі № 6-771цс15, постанову Верховного Суду України від 18 травня 2016 року у справі № 6-474цс16, постанову Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі № 6-1672цс16, постанову Верховного Суду України від 01 березня 2017 року у справі № 6-284цс17).
Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Судом установлено, що станом на 01.01.2026 відповідач ОСОБА_1 має прострочене грошове зобов`язання перед позивачем ОСОБА_2 у розмірі 24 272,91 грн, обставина установлена рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 22.12.2020 року у справі №541/1117/20. Обов`язок щодо виконання грошового зобов`язання відповідачем не виконується, а тому до вказаних правовідносин можуть бути застосовані положення ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Індекс споживчих цін (індекс інфляції) - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які придбаває населення для невиробничого споживання.
Цей показник розраховується на основі споживчого набору товарів продовольчого та непродовольчого призначення і послуг. Зазначений набір товарів (послуг) є єдиним для всіх регіонів країни та ґрунтується на структурі споживчих грошових витрат домогосподарств міських поселень.
Індекси інфляції розраховуються Державним комітетом статистики України щомісяця та публікуються у пресі (зокрема, у газеті "Урядовий кур`єр") не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним. Ці показники, повідомлені засобами масової інформації з посиланням на Держкомстат України, є офіційними та можуть використовуватися для проведення перерахунків грошових сум.
Відповідно індекс інфляції у вказаний період установлено на наступних рівнях:
Січень 2021 року 101,3%, лютий 2021 року 101, 0%, березень 2021 року – 101,7%, квітень 2021 року -100,7%, травень 2021 року – 101,3%, червень 2021 року 100,2%, липень 2021 року 100, 1%, серпень 2021 року 99,8%, вересень 2021 року 101, 2%, жовтень 2021 року -100,9% , листопад 2021 року 100,8%, грудень 2021 року 100, 6%;
Січень 2022 року 101,3%, лютий 2022 року 101, 6%, березень 2022 року - 104,5%, квітень 2022 року -103,1%, травень 2022 року - 102,7%, червень 2022 року 103, 1%, липень 2022 року 100, 7%, серпень 2022 року 101,1%, вересень 2022 року 101, 9%, жовтень 2022 року -102, 5% , листопад 2022 року 100, 7%, грудень 2022 року 100, 7%; 
Січень 2023 року 100,8%, лютий 2023 року 100,7%, березень 2023 року – 101,5%, квітень 2023 року -100,2%, травень 2023 року – 100,5%, червень 2023 року 100,8%, липень 2023 року 99,4%, серпень 2023 року 98,6%, вересень 2023 року 100,5%, жовтень 2023 року -100,8% , листопад 2023 року 100,5 7%, грудень 2023 року 100, 7%; 
Січень 2024 року 100,4%, лютий 2024 року 100,3%, березень 2024 року – 100,5%, квітень 2024 року -100,2%, травень 2024 року – 100,6%, червень 2024 року 102,2%, липень 2024 року 100,0%, серпень 2024 року 100,6%, вересень 2024 року 101,5%, жовтень 2024 року -101,8% , листопад 2024 року 101,9%, грудень 2024 року 101,4%; 
Січень 2025 року 101,2%, лютий 2025 року 100,8%, березень 2025 року – 101,5%, квітень 2025 року -100,7%, травень 2025 року – 101,3%, червень 2025 року 100,8%, липень 2025 року 99,8%, серпень 2025 року 99,8%, вересень 2025 року 100,3%, жовтень 2025 року -100,9% , листопад 2025 року 100,4%, грудень 2025 року 100,2%; 
Загальний індекс інфляції за період з січня 2021 року по грудень 2025 року включно у межах заявлених позовних вимог становить 176,944%.
Суд виходячи із принципу диспозитивності, бере за основу розмір заборгованості, визначений позивачем у розрахунку, який становить 23668,65 грн.
Відповідно розмір інфляційних втрат складає 18211,61 грн. (23668,65 грн. х 176,944% - 23668,65 грн. = 18211,61 грн.).
Також положеннями ч. 2 ст. 625 ЦПК України, визначено зобов`язання боржника сплатити 3% річних за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.
Розмір 3% річних за період з січня 2021 року по грудень 2025 року включно складає (23668,65*3%*1826):365=3552,24 грн.
Загальний розмір витрат, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача складає 21763 грн. 85 коп.
Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 28.12.2022 у справі №759/7632/20, який зазначив, що відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.
Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.
Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно збільшувати розмір стягуваних коштів, тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 частково та стягнути з ОСОБА_1 21761,85 грн, з яких 18211,61 грн інфляційні втрати, 3550,24 – 3% річних.
У іншій частині позовні вимоги є не обґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Суд відхиляє твердження відповідача про те, що відповідно підп.3 п.10-2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України “Про виконавче провадження” тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні припиняється звернення стягнення на пенсію, стипендію, оскільки стягнення 3% річних та інфляційних втрат за ст. 625 Цивільного кодексу України (ЦК України) за прострочення боргу є законним, навіть якщо накладено мораторій на стягнення з пенсії. Мораторій лише тимчасово зупиняє примусове списання коштів, а не звільняє від відповідальності та нарахування компенсаційних виплат за використання чужих грошей.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи ( ч.1 ст. 133 ЦПК України).
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд прийшов до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до часткового задоволення, то витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави , пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 1209,99 грн., оскільки при подачі позовної заяви позивач був звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 12,13,89,141,247, 259, 263, 264, 265, 268,273 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 21761,85 грн, за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, з яких 18211,61 грн інфляційні втрати, 3550,24 – 3% річних.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 1209 грн. 99 коп. судового збору.
В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . РНОКП НОМЕР_3 , адреса реєстрації АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_4 .

Суддя:	  	О. А.  Морозовська