Справа № 372/841/26 
Провадження № 1-кп-217/26

В И Р О К
іменем України

02 квітня 2026 року Обухівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
при секретарі –  ОСОБА_2 
за участю прокурора ОСОБА_3 
потерпілої ОСОБА_4 
захисника ОСОБА_5 
обвинуваченого ОСОБА_6 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025111230002027 від 20.11.2025 про обвинувачення
ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лисичанськ Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітнього сина, працюючого на посаді охоронника служби безпеки в Торговельно-розважальному центрі «Епіцентр К» м. Обухів, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6  мешкаючи в одній квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тобто будучи пов`язаним з потерпілою спільним побутом і маючи взаємні права та обов`язки, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно, у період з 05 грудня 2024 року по 15 грудня 2025 року, систематично вчиняв відносно своєї дружини – ОСОБА_4 домашнє насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні її честі і гідності, застосуванні фізичної сили, за наступних обставин:
Так, 05 грудня 2024 року близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання, виражався нецензурною лайкою, принижував та ображав свою дружину – ОСОБА_4 , чим завдав шкоди психологічному здоров`ю останньої, та у подальшому притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення вказаних дій за ч.1 ст.173-2 КУпАП.
09 червня 2025 року близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання, домашнє насильство психологічного характеру, а саме гучно сварився та висловлювався нецензурною лайкою щодо своєї дружини ОСОБА_4 та у подальшому притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення вказаних дій за ч.3 ст.173-2 КУпАП.
13 червня 2025 року ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем проживання, вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_4 , тим самим міг порушувати її психологічний стан та у подальшому притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення вказаних дій за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.
ОСОБА_6 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини – ОСОБА_4 , діючи систематично, умисно, вчинив відносно останньої психологічне та фізичне насильство, за наступних обставин:
Так, 06 листопада 2025 року, близько 22 години 30 хвилин, точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись за місцем проживання, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення систематичного домашнього насильства, вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_4 , в ході якої висловлювався грубою нецензурною лайкою відносно останньої, плювався на неї, тим самим принизив її честь та гідність, що полягало в принизливих словах, та нездатності потерпілої захистити себе від психологічного насильства. 
Того ж дня, після сварки, точного часу не встановлено, однак не пізніше 22 години 57 хвилин, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_4 , підійшов до останньої, яка розташовувалася у положенні лежачи на ліжку, та наніс один удар кулаком правої руки по голові ОСОБА_4 , внаслідок чого у останньої діагностовано забій м`яких тканин голови. 
15 грудня 2025 року, точного часу не встановлено, однак не пізніше 22 години 19 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись за місцем проживання, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення систематичного домашнього насильства, вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_4 , в ході якої висловлювався грубою нецензурною лайкою та принижував останню. 
Періодичні стресові сімейні ситуації є для ОСОБА_4 психотравмувальними: супроводжуються переживаннями образи, приниження, больовими відчуттями та страхом втратити здоров?я, почуттями смутку, тривоги, напруги, побоюваннями щодо психологічного стану дитини.
Дії ОСОБА_6 погіршують психоемоційний стан ОСОБА_4 , її соціальне функціонування та якість життя, чим завдають психологічні страждання.
Вказаними умисними діями, які виразилися у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України.
02.04.2026 між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 укладена угода про примирення, згідно з якою сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому за ст.126-1 КК України у виді двох років пробаційного нагляду з покладенням обов`язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України. Також обвинувачений ОСОБА_6 погоджується на застосування відносно нього ст.91-1 КПК України та на підставі п.5 ч.1 ст.91-1 КПК України направлення його для проходження програми для кривдників.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтримав угоду про примирення із потерпілою і просив її затвердити. Зазначив, що укладення угоди є добровільним, він цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений також зрозумів положення ч.5 ст.474 КПК України, а також усвідомив наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст.476 КПК України.
Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила суду, що за її ініціативою була укладена дана угода про примирення з обвинуваченим, просила затвердити угоду, пояснила, що укладення угоди є добровільним і вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.
Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтримала угоду та просила її затвердити.
Прокурор Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 проти затвердження угоди між про примирення між потерпілими та обвинуваченим не заперечував.
Заслухавши учасників кримінального провадження, суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню за наступних підстав.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Як вбачається із матеріалів кримінальних проваджень, дії обвинуваченого ОСОБА_6 обґрунтовано кваліфіковані за ст.126-1 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Потерпіла також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.
Також укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою.
У підготовчому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , а саме у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, обвинувачений винуватий у його вчиненні.
При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст.66 КК України не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини. 
З урахуванням наведеного, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також при призначенні покарання суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди.
Також суд вважає за необхідне відповідно до п.5 ч.1 ст.91-1 КК України застосувати щодо ОСОБА_6 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці та покласти на нього обов`язок пройти цю програму.
Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду та винести вирок.
Відповідно до ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Згідно з ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальних витрат немає.
Керуючись ст.ст.368-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 02 квітня 2026 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України і призначити йому покарання у виді двох років пробаційного нагляду.
На підставі ч.2 ст.59-1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі п.5 ч.1 ст.91-1 КК України застосувати до засудженого ОСОБА_6 обмежувальний захід у вигляді направлення його для проходження програми для кривдників строком на три місяці та зобов`язати його пройти цю програму.
Роз`яснити ОСОБА_6 , що умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, передбачених ст.91-1 КК України, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст.390-1 КК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження, обвинуваченому, захиснику, потерпілій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя           ОСОБА_1