Справа № 545/4992/25
Провадження № 2/545/324/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.04.2026 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Путрі О.Г.,
за участю секретаря Білик М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтаві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив:

Представник позивача - адвокат Процай В.М. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. 
Заявлені вимоги вмотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Після смерті спадкодавця залишилося спадкове нерухоме майно, а саме: 1/2 частина земельної ділянки площею 2,7493 га, кадастровий номер 5324081000:00:027:0096, цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Полтавська область, Полтавський район, Заворсклянська сільська рада, та належала померлому на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_2 . Посилається на те, що після спадкування вищевказаної земельної ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 оформили право власності, однак, при виготовленні в 2012 році державного акта на успадковану земельну частку (пай), помилково не було визначено частки та зареєстровано право власності на земельну частку (пай) як спільну сумісну а не спільну часткову. На випадок своєї смерті спадкодавець залишив заповіт, згідно якого належну йому на праві власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,37 га, яка знаходиться на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області, заповів позивачу ОСОБА_1 . 12.09.2025 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до Полтавської районної державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку земельної ділянки, площею 2,7493 га, кадастровий номер 5324081000:00:027:0096, цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Полтавська область, Полтавський район, Заворсклянська сільська рада, однак постановою державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори Махринською О.В. від 12.09.2025 року № 692/02-31 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що вказана земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності з ОСОБА_2 . Враховуючи перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, виникла необхідність у зверненні до суду.
Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 04.12.2025 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 02.02.2026 року було закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 73).
Представник відповідача направив заяву про розгляд справи без його участі, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду (а.с.68).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , у судові засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку (а.с. 50-52,63-65,70-72).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , про що 16.12.2024 року складено відповідний актовий запис за № 159, та 16.12.2024 року Виконавчим комітетом Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 17).
Позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 16). 
У зв`язку з одруженням позивач змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим 02.08.2005 року виконкомом Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області (а.с.16-зворот).
На випадок своєї смерті спадкодавець ОСОБА_3 залишив заповіт, згідно якого належну йому на праві власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,37 га, яка знаходиться на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області, заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).
Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 Полтавською районною державною нотаріальною конторою 11.06.2025 року було заведено спадкову справу за № 168/2025 на підставі заяви ОСОБА_1 , про прийняття спадщини за заповітом та ОСОБА_6 , про відмову від спадщини з усіх підстав. Інші заяви про прийняття спадщини та відмову від спадщини до Полтавської районної державної нотаріальної контори не надходили (а.с. 7-зворот, 14).
12.09.2025 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до Полтавської районної державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку земельної ділянки, площею 2,7493 га, кадастровий номер 5324081000:00:027:0096, цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Полтавська область, Полтавський район, Заворсклянська сільська рада, однак постановою державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори Махринською О.В. від 12.09.2025 року № 692/02-31 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що вказана земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності з ОСОБА_2 , визначити частку померлого ОСОБА_3 не вбачається за можливе (а.с. 14).
Разом з тим, судом встановлено, що 14.04.2011 року державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори Махринською О.В. (спадкова справа №236/2011), на ім`я спадкоємця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_4 , було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_7 , 1932 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме на 1/2 частину земельної частки (паю), розміром 3,15 (три цілих п`ятнадцять сотих) в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала в колективній власності колгоспу КСП ім.Карла Маркса, місцезнаходження якого: Заворсклянська сільська рада Полтавського району Полтавської області (а.с. 15).
Іншу 1/2 частину земельної частки (паю), розміром 3,15 (три цілих п`ятнадцять сотих) в умовних кадастрових гектарах після померлого ОСОБА_8 , 1952 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , успадкував ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_5 (а.с. 15-зворот). 
Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №282706, виданого 16.10.2012 року, земельної ділянки, площею 2,7500 га, кадастровий номер 5324081000:00:027:0096, цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Полтавська область, Полтавський район, Заворсклянська сільська рада (за межами населеного пункту), належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 10).
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №9076920 від 07.09.2013 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровано право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 2,7493 га, з кадастровим номером 5324081000:00:027:0096 (а.с. 8).
Таким чином, після спадкування вищевказаної земельної ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 оформили право власності, однак, при виготовленні в 2012 році державного акта на успадковану земельну частку (пай), помилково не було визначено частки та зареєстровано право власності на земельну частку (пай) як спільну сумісну, а не спільну часткову.
Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно дост.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2цього Кодексу).
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя , хто його пережив та батьки.
Згідно із ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. 
Відповідно до ч.1, 5 ст.1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.
Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Згідно з ч.1ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до положень ст.317, ст.319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
За нормами ст.391, ст.392 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
У пункті 23 постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 
Визнання за ОСОБА_1 права власності на спадкову земельну ділянку не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб.
Таким чином, оскільки позивач являється спадкоємцем за заповітом після померлого, відповідно за нею можливо визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно.
Керуючись ст. ст. 12,13,81,259,263-265,352 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_6 ) в порядку спадкування право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 2,7493 га, кадастровий номер 5324081000:00:027:0096, цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Полтавська область, Полтавський район, Заворсклянська сільська рада, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 батька ОСОБА_3 .
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя:	  	О.  Г.  Путря