Справа №751/10792/25 
Провадження №2/751/793/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2026 року       місто Чернігів
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Яременко І. В. 
секретаря судового засідання Усік Ю.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , згідно якої просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 27880 грн 44 коп. 
Заявлені вимоги мотивує тим, що з 07.09.2007 вона та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28.02.2020 року розірвано. Від шлюбних відносин мають доньку – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 04 червня 2020 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує, що самостійно несе всі витрати на дитину, яка є дитиною з інвалідністю та потребує постійних медичних обстежень, консультацій лікарів та лікування. Участі у вихованні дитини, її лікуванні та додаткових витратах відповідач не бере. Зазначає, що аліментів, які сплачує відповідач не вистачає на утримання дитини. 21.12.2024 дитині для лікування лікарем було призначено ряд медичних засобів, в тому числі «Сінупрет Форте», який позивач придбала за 358 грн 90 коп. 05.01.2025 дитина потребувала проведення магнітно-резонансної томографії, вартість даного дослідження була оплачена позивачем у сумі 2200 грн. Протягом часу з 23.01.2025 по 03.02.2025 дитина перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради, під час якого їй були призначені медичні препарати, за придбання яких позивач сплатила 2347 грн 90 коп. В подальшому позивач придбала для лікування дитини лікарський засіб «Зафакол IQ» вартістю 540 грн 90 коп. 17.02.2025 позивачем укладено договір на проведення генетичних досліджень зразків біологічного матеріалу дитини у дослідному центрі «3bіllіоn» (республіка Південна Корея) та надання супутніх послуг. Вартість послуг за договором склала 11000 грн, які позивач оплатила в повному обсязі. 18.04.2025 лікарем для лікування ОСОБА_3 було призначено «Ангіноваг», «Грипгринозин», котрі позивач придбала за 640 грн 40 коп. З 23.06.2025 по 02.07.2025 ОСОБА_3 перебувала на лікуванні КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» ЧОР, де для лікування дитини призначались медичні препарати, вартість яких склала 340 грн. 29.10.2025 лікар офтальмолог, через погіршення зору у дитини, призначив ОСОБА_3 нові окуляри, на придбання яких позивач витратила 3 558 грн 40 коп. У зв`язку із особливими обставинами, а саме лікуванням дитини, позивач витратила 20986 грн 50 коп. Окрім того, позивач періодично придбавала речі для дитини на загальну суму 13110 грн 70 коп, а саме: 20.02.2022 - кросівки вартістю 1099 грн 50 коп, 28.09.2024 - куртку вартістю 2217 грн, 13.12.2024 - джинси вартістю 599 грн, 17.02.2025 - ботільйони вартістю 899 грн 70 коп, 02.03.2025 - джинсовий комплект та шкарпетки на загальну суму 1549 грн, 05.05.2025 - сукня та лонгслів на загальну суму 1398 грн, 30.08.2025 - взуття на загальну суму 5348 грн 50 коп. З метою оздоровлення та відпочинку дитини, позивачем була придбана путівка в дитячий табір «Водограй» Закарпаття, на яку позивач витратила 21663 грн 67 коп. Загальна сума понесених позивачем витрат, що викликані особливими обставинами, а саме необхідністю у розвитку дитини складає 55760 грн 87 коп, добровільно відповідач половину таких витрат сплачувати відмовляється, тому позивач змушена звернутися з позовом до суду та просить стягнути з відповідача 27880 грн 44 коп.
Ухвалою судді від 09.01.2026 провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України судове засідання не проводиться.
24.02.2026 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги визнав частково, зазначив, що згоден сплатити 10493 грн 25 коп додаткових витрат понесених позивачем на лікування дитини. Щодо вимог позивача про стягнення з нього витрат понесених на придбання одягу та путівки до оздоровчого табору дитині заперечує, оскільки такі витрати не відносяться до додаткових витрат, що викликані особливими обставинами в розумінні ст. 185 СК України. Витрати на одяг, взуття та шкільне приладдя можуть покриватися щомісячними аліментними платежами. Вказує, що аліменти, згідно рішення суду сплачує в повному обсязі, заборгованості не має. При цьому позивачем не надано доказів, зокрема висновку або рекомендації лікарів, що дитина потребувала відпочинку саме в таборі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а отже, придбання такої путівки є самостійним волевиявленням матері, яке не обговорене та не узгоджене із ним, як батьком дитини. Відповідач просить врахувати, що за станом здоров`я тривалий час не працює та не отримує дохід, у зв`язку із чим його матеріальне становище є недостатнім для тощо, щоб нести додаткові витрати на дитину у визначеному позивачем розмірі (а.с. 40-45).
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9).
Згідно медичного висновку № 70 Чернігівської міської дитячої поліклініки №1, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною з інвалідністю (а.с.32).
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (а.с.11, 12, 13).
Згідно виконавчого листа виданого Новозаводським районним судом м.Чернігова 04.06.2020 року у справі № 751/1227/20, суд вирішив стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини – доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.02.2020 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 14).
Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків дохід у ОСОБА_2 за період з липня 2025 року по грудень 2025 року відсутній (а.с.48). 
Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників станом від 23.02.2026, відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відсутні (а.с.51).
Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила позов.
Сімейний кодекс України базується на принципі рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обидва з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.
Окрім того, п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.
Так, позивачем до суду на підтвердження понесених додаткових витрат на дитину надано платіжні документи: на медичний препарат «Сінупрет Форте» на суму 358,90 грн (а.с.15 зворот), на проведення магнітно-резонансної томографії на суму 2200 грн (а.с.16 зворот), на медичні препарати на суму 2347,90 грн (а.с.18- зворот), на лікарський засіб «Зафакол IQ» вартістю 540,90 грн (а.с.18-зворот), послуги за договом на проведення генетичних досліджень зразків біологічного матеріалу дитини у дослідному центрі «3bіllіоn» (республіка Південна Корея) та надання супутніх послуг на суму 11000 грн (а.с.22, а.с.24), на медичні препарати «Ангіноваг», «Грипгринозин» загальною вартістю 640,40 грн (а.с.25 зворот), на медичні препарати на суму 340 грн (а.с.27), на окуляри для зору вартістю 3558,40 грн (а.с.28). 
Також позивач надала платіжні документи на підтвердження придбання одягу та взуття для дитини, а саме: 20.02.2022 - кросівки вартістю 1099,50 грн, 28.09.2024 - куртку вартістю 2217 грн, 13.12.2024 - джинси вартістю 599 грн, 17.02.2025 - ботільйони вартістю 899,70 грн, 02.03.2025 - джинсовий комплект та шкарпетки на загальну суму 1549 грн, 05.05.2025 - сукня та лонгслів на загальну суму 1398 грн (а.с.29)
Позивачем була придбана путівка в дитячий табір «Водограй» Закарпаття, на яку згідно платіжних інструкцій, позивач витратила 21 663 грн 67 коп (а.с.30, а.с.31). Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Статтею 78 ЦПК України встановлено, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно з ч.1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Статтею 185 СК України вказано, що при визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.
Отже, оцінюючи характер понесених витрат позивачем на лікування та медичне обстеження дитини з інвалідністю, а саме на медичний препарат «Сінупрет Форте» на суму 358 грн 90 коп, на проведення магнітно-резонансної томографії на суму 2200 грн, медичні препарати на суму 2347 грн 90 коп, лікарський засіб «Зафакол IQ» вартістю 540 грн 90 коп, послуги за договом на проведення генетичних досліджень зразків біологічного матеріалу дитини у дослідному центрі «3bіllіоn» (республіка Південна Корея) та надання супутніх послуг на суму 11000 грн, медичні препарати «Ангіноваг», «Грипгринозин», на суму 640 грн 40 коп, медичні препарати на суму 340 грн, на окуляри для зору вартістю 3558 грн 40 коп, що у загальному розмірі складають 20986 грн 50 коп, суд розцінює їх такими, що викликані особливими обставинами (хворобою дитини), які є додатковими в розумінні статті 185 Сімейного кодексу України, тому, керуючись статтею 141 Сімейного кодексу України, якою закріплено принцип рівності батьків у правах та обов`язках щодо дитини, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 10493 грн 25 коп, що складають половину витрат, які вже фактично понесені позивачем.
Разом з тим, заявлені позивачем вимоги про стягнення з позивача половини витрат понесених позивачем на придбання одягу та взуття дитини, які не є додатковими в розумінні ст. 185 Сімейного кодексу України, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для їх стягнення.
Окрім того позивач просить стягнути половину вартості путівки для дитини до дитячого оздоровчого табору «Водограй» Закарпаття, які також не можна вважати додатковими витратами, оскільки такі не викликані особливими обставинами, в розумінні статті 185 Сімейного кодексу України. Позивачем не надано доказів, що необхідність перебування дитини в горах призначалось лікарями та було рекомендовано оздоровлення саме в таборі «Водограй». Таким чином придбання путівки для дитини суд розцінює, як добровільне волевиявлення матері, яке є таким, що не пов`язане з особливими обставинами, які потребують додаткових витрат. Дитячий табір обрано позивачем на власний розсуд, без погодження із відповідачем, у зв`язку з чим суд також не вбачає підстав для їх стягнення.
При цьому, звертає увагу на судову практику, в якій зазначено, що не відноситься до особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат одного із батьків оздоровлення на базі відпочинку без надання доказів наявності потреби в такому відпочинку, викликаної хронічною хворобою, лікуванням, у зв`язку з чим, суд не може віднести до додаткових витрат (постанова Верховного Суду від 17 січня 2019 року у справі № 720/1119/17 (провадження №61-3891св18).
Згідно ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи, що позивачка відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 455 грн 85 коп (1211,20х10493,25/27880,44 грн).
На підставі викладеного ст.ст. 141,180, 181, 185 СК України, та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд 
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 10493 грн 25 коп (десять тисяч чотириста дев`яносто три гривні двадцять п`ять копійок.
У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 455 грн 85 коп (чотириста п`ятдесят п`ять гривень вісімдесят п`ять копійок) (ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р UA908999980313111256000026001, ККДБ 22030106).
Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст судового рішення складено 07.04.2026. 

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_3 ).

Головуючий - суддя І. В. Яременко