УКРАЇНА
РОМАНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
Іменем України
294/403/26
1-кп/290/253/26
23.04.26
23 квітня 2026 року	селище Романів	

Романівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 із секретарем судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 12026060630000035 від 05.02.2026 за обвинуваченням

ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чуднів Житомирської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
1. Судом встановлено.

1.1. Упродовж 2025 року ОСОБА_3 , систематично вчиняє домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_6 , з якою спільно проживають за адресою: АДРЕСА_1 , а саме систематично ображає останню словами брутальної лайки, погрожує фізичною розправою та застосовує фізичну силу.
1.2. Встановлено, що потерпіла ОСОБА_6 неодноразово зверталася із відповідними заявами до поліції, за результатом розгляду яких складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП від 11.09.2025.
1.3. 06.04.2025 та 10.07.2025 ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_6 , а саме виражався в її адресу нецензурною лайкою та намагався спричинити тілесні ушкодження останній.

1.4. Продовжуючи свої протиправні дії, що мають систематичний характер ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , 11.09.2025 вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_6 , за що було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
1.5. Будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства ОСОБА_3 належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став, натомість 02 лютого 2026 року близько 19 години ОСОБА_3 , перебуваючи у квартирі по АДРЕСА_1 , продовжуючи свої протиправні дії, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному стані, діючи умисно та з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, на ґрунті неприязних відносин, маючи на меті самоствердитися за рахунок своєї матері ОСОБА_6 , з якою спільно проживає та перебуває у сімейних відносинах, шляхом приниження її честі та гідності, у ході словесної суперечки з останньою, вчинив відносно неї фізичне домашнє насильство, а саме перебуваючи в коридорі квартири, схопив за одяг та приклавши грубу фізичну силу неодноразово штовхнув останню об стіну після чого перебуваючи на сходах вказаного будинку тягнув останню за одяг по сходах.
1.6. Внаслідок вказаних протиправних дій потерпілій ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця правої гомілки, садна правого ліктьового суглоба, двох синців правого передпліччя, що відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_6 зазнала фізичних страждань, що призвело до погіршення якості життя.
1.7.Своїми умисними діями, які виразились у вчиненні домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного, та фізичного насильства щодо іншої особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних та фізичних страждань, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст. 126-1 КК України.

2. Кваліфікація дій обвинуваченого за законом України про кримінальну відповідальність.

2.1. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ст. 126-1 КК України, оскільки він вчинив умисні систематичні дії, які виразились у психологічному та фізичному насильстві щодо матері, що призвело до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.
2.2. Кваліфікуючи дії обвинуваченого, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові колегії суддів Другої судової палати ККС від 14.06.2022 у справі № 585/3184/20, відповідно до якої систематичність як ознака кримінально-караного діяння означає повторюваність тотожних чи схожих дій, кожна з яких сама по собі може створювати враження незначного, але їх вчинення у сукупності досягають того рівня якості, коли у цілому діяння набуває ознак кримінального правопорушення, призводячи до наслідків, визначених диспозицією ст. 126-1 КК. При цьому систематичність домашнього насильства підтверджується попереднім притягненням особи до адміністративної відповідальності не менше двох разів за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, поряд з новим самостійним актом насильства, за який особа до адміністративної відповідальності не притягувалась.
2.3. Суд бере до уваги також висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.04.2024 у справі № 755/4894/22, згідно з яким до комплексу систематичних дій, що утворюють домашнє насильство, можуть входити один чи кілька епізодів такого насильства, за які особа була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, а поряд із такими епізодами має існувати один чи декілька епізодів насильства, за які особа не притягувалася до адміністративної відповідальності. У цьому провадженні два епізоди психологічного насильства (06.04.2025 та 10.07.2025) підтверджені матеріалами досудового розслідування, а один епізод психологічного насильства від 11.09.2025 – зафіксований протоколом про адміністративне правопорушення. Четвертий епізод – фізичне насильство 02.02.2026 – є новим самостійним актом домашнього насильства, за який до адміністративної відповідальності обвинувачений не притягувався, що в сукупності утворює необхідну ознаку систематичності.

2.4. Стосовно принципу non bis in idem суд зазначає, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 28.05.2024 у справі № 522/2378/22, попереднє притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за умови подальшої повторюваності вчинення протиправних дій та настання наслідків, які визначені законодавцем як більш тяжкі, ніж ті, що зазначені в законодавстві України про адміністративні правопорушення, не свідчить про подвійне притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а підтверджує систематичність дій винуватої особи.
2.5. При цьому суд зазначає, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 28.02.2023 у справі № 725/4683/20, домашнє насильство може доводитися будь-якими доказами, допустимими у кримінальному провадженні. Адміністративні протоколи поліції, висновки судово-медичної експертизи, показання потерпілої та свідків є рівнозначними допустимими доказами, які оцінюються судом у сукупності.

3. Позиція обвинуваченого.
3.1. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що дійсно систематично вчиняв домашнє насильство відносно матері. У вчиненому щиро розкаявся та просив суд суворо його не карати.
4. Докази на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення.
4.1. Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не прибула, надіслада до суду заяву про розгляд справи без її участі, при визначенні міри покарання поклалась на розсуд суду.
4.2. Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та надав суду пояснення, в яких підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся, повністю визнає усі обставини злочину.
4.3. За згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 правопорушення, які ніким не оспорюються, і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
4.4. Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у судовому засіданні доведена повністю.

5. Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
5.1. Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
5.2. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , на підставі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

6. Мотиви призначення покарання.
6.1. Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, скоїв нетяжкий злочин, не одружений, не працює, з моменту направлення обвинувального акту до суду аналогічних правопорушень не вчиняв.

6.2. На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, наявності обставин, що пом`якшують покарання та суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи, що за приписами ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд, з урахуванням майнового стану обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів призначити покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті.
6.3. Суд також вважає за необхідне направити обвинуваченого для проходження програми для кривдників на підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України. При цьому суд керується правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 05.12.2024 у справі № 185/2010/24, відповідно до якої застосування обмежувального заходу у вигляді направлення для проходження програми для кривдників є важливим інструментом зміни поведінки особи шляхом психологічних методів та захисту інтересів потерпілої.
7. Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
7.1. Речові докази по справі відсутні.
7.2. Судові витрати відсутні.
7.3. Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний ухвалою слідчого судді Чуднівського районного суду від 26.02.2026, скасувати після набрання вироком законної сили.

7.4. На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 349, 368, 370, 374, 532 КПК України, суд

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.1. ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік..

1.2. На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України направити ОСОБА_3 для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», строком на три місяці.

1.3. Виконання вироку у частині проходження ОСОБА_3 програми для кривдників покласти на Чуднівську міську раду Житомирського району, Житомирської області.

1.4. Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_3 – скасувати.

1.5. Вирок набуває законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Романівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

1.6. Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя	ОСОБА_7