П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/36460/25	

Перша інстанція суддя Іванов Е.А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Яковлєва О.В.,
суддів Дегтярьової С.В., Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 січня 2026 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області, а саме:
- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 22 вересня 2025 року № 1051025733-2025-3 «Про відмову у призначенні щомісячної страхової виплати особі, яка має на неї право в разі смерті потерпілого»; 
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 щомісячні страхові виплати, передбачені ст. 35 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» з 02 вересня 2025 року, у зв`язку зі смертю чоловіка ОСОБА_2 .
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 січня 2026 року частково задоволено позовні вимоги, а саме:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 22 вересня 2025 року № 1051025733-2025-3 «Про відмову у призначенні щомісячної страхової виплати особі, яка має на неї право в разі смерті потерпілого»;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16 вересня 2025 року про призначення щомісячних страхових виплат з урахуванням висновків суду.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що пенсійним органом у межах спірних правовідносин правомірно відмовлено позивачу в призначенні щомісячної страхової виплати, як особі, яка має на неї право в разі смерті потерпілого, оскільки позивачем до його заяви не долучено витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи про причинний зв`язок смерті потерпілого з раніше отриманим трудовим каліцтвом.
В свою чергу, позивачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначається про її необґрунтованість.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 1955 р.н. була дружиною ОСОБА_2 , який перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та до смерті отримував щомісячну страхову виплату в разі втрати працездатності, як потерпілий на виробництві, якому встановлено відсоток втрати професійної працездатності
Так, ОСОБА_2 21 вересня 1963 року отримав травму під час праці на шахті «Вуглегірська». Потерпілому встановлено діагноз: «багатоуламковий перелом обох кісток правої гомілки».
При цьому, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, про що складено свідоцтво про смерть.
Тому, ОСОБА_1 16 вересня 2025 року звернулась із заявою до Головного управління ПФУ в Одеській області про призначення щомісячної страхової виплати особи яка має право на її отримання в разі смерті потерпілого ОСОБА_2 .
Головним управлінням ПФУ в Одеській області прийнято рішення від 22 вересня 2025 року № 1051025733-2025-3 «Про відмову у призначенні щомісячної страхової виплати особі, яка має на неї право в разі смерті потерпілого».
В якості підстави для відмови у призначенні щомісячної страхової виплати зазначено відсутність документів, які підтверджують причинний зв`язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
З вказаним рішенням позивач не погодилась та звернулась до суду з позовом.
За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про часткове задоволення позовних вимог, так як пенсійним органом не доведено правомірності оскаржуваного рішення, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», страховими виплатами є грошові суми, які уповноважений орган управління виплачує застрахованій особі чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.
Згідно ч. 7 ст. 30 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Страхові виплати складаються із:
1) щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати (або відповідної її частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата);
2) страхової виплати у встановлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого);
3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;
4) страхових витрат на професійну реабілітацію та соціальну допомогу;
5) допомоги по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Згідно ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які на день смерті потерпілого мали право на одержання від нього утримання, а також дитина, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого.
Згідно ч. 2 ст. 35 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», непрацездатними особами, передбаченими частиною першою цієї статті, є:
1) діти, які не досягли 18 років;
2) повнолітні діти, які є здобувачами освіти за денною формою навчання (у тому числі у період між завершенням навчання в одному закладі освіти та вступом до іншого закладу освіти або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим освітньо-кваліфікаційним рівнем, за умови що такий період не перевищує чотири місяці), - до закінчення ними навчання, але не довше ніж до досягнення 23 років, або визнані особами з інвалідністю з дитинства;
3) особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якщо вони не працюють;
4) особи з інвалідністю - члени сім`ї потерпілого на час інвалідності.
Згідно ч. 3 ст. 35 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один із батьків померлого чи інший член сім`ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли восьмирічного віку.
Відповідно до ч. 7 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у разі смерті потерпілого суми страхових виплат особам, які мають на це право, визначаються із середньомісячної заробітної плати потерпілого за вирахуванням частки, що припадала на потерпілого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мали права на страхові виплати.
У разі якщо смерть потерпілого, який одержував щомісячні страхові виплати, настала внаслідок ушкодження здоров`я від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, розмір щомісячної страхової виплати особам, які мають на це право, встановлюється, виходячи з розміру щомісячної страхової виплати на день смерті потерпілого. Причинний зв`язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я підтверджується висновком відповідного закладу охорони здоров`я. Одноразова допомога сім`ї та особам, які перебували на утриманні потерпілого, у такому разі не виплачується.
Сума страхових виплат кожній особі, яка має на це право, визначається шляхом ділення частини заробітної плати потерпілого, що припадає на зазначених осіб, на кількість таких осіб.
Максимальний розмір щомісячної страхової виплати особам, які втратили годувальника, не може перевищувати сім розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату.
Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», для призначення страхових виплат потерпілий або особи, які мають право на такі виплати у разі смерті потерпілого, подають до уповноваженого органу управління заяву (у паперовій або електронній формі) про призначення виплати (особисто або через уповноваженого представника) за формою, затвердженою правлінням Пенсійного фонду України. Заява в електронній формі подається через Єдиний державний вебпортал електронних послуг або веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України.
За малолітніх або неповнолітніх осіб заяву подає один із батьків або інший законний представник.
Заява може бути подана до Пенсійного фонду України у формі паперового документа.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності рішення пенсійного органу про відмову у призначенні позивачу щомісячної страхової виплати особі, яка має на неї право в разі смерті потерпілого, що прийнято у зв`язку з ненаданням необхідних документів.
Між тим, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, у межах доводів та вимог апеляційної скарги пенсійного органу, а також надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
В даному випадку, як встановлено судом першої інстанції, позивач при зверненні із заявою про нарахування виплати до пенсійного органу не додав витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи про причинний зв`язок смерті потерпілого з раніше отриманим трудовим каліцтвом.
Вказана обставини стала фактичною підставою для відмови у нарахуванні позивачу спірної виплати.
В свою чергу, з аналізу вищевикладених норм матеріального права вбачається два варіанти розрахунку суми страхових виплат у разі смерті потерпілого іншим особам, які мають на це право: 1) розмір щомісячної страхової виплати особам, які мають на це право, визначається із середньомісячної заробітної плати потерпілого за вирахуванням частки, що припадала на потерпілого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мали права на страхові виплати; 2) у разі, якщо смерть потерпілого, який одержував щомісячні страхові виплати, настала внаслідок ушкодження здоров`я від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, розмір щомісячної страхової виплати особам, які втратили годувальника, встановлюється виходячи з розміру щомісячної страхової виплати на день смерті потерпілого.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутність документів, які підтверджують причинний зв`язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, не може позбавити права позивача на визначення розміру щомісячної страхової виплати позивачу за першим зазначеним варіантом.
Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність часткового задоволення позовних вимог та повторного розгляду заяви позивача пенсійним органом.
Враховуючи викладене, судом першої інстанції при прийнятті рішення про задоволення позовних вимог порушень матеріального і процесуального права не допущено, а наведені в скарзі відповідача доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 січня 2026 року - без змін.
Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		О.В. Яковлєв	
Судді	  	С.В. Дегтярьова   А.В. Крусян