Справа №443/2151/25
Провадження №2/443/206/26

РІШЕННЯ
іменем України

17 лютого 2026 року         місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Павліва А.І., 
секретар судового засідання Стасів С.І., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади села Буянів в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області про встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом, – 

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.
Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до територіальної громади села Буянів в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області (відповідач), в якій просить:
встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_2 в с. Буянів Жидачівського району Львівської області на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) на території Мельницької сільської ради Жидачівського району Львівської області, площею 1,86 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №0154101 від 07.03.1997, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №686 від 24.10.1996 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською районною державною адміністрацією по Мельницькій сільській раді за №33.
В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивача по материній лінії ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) на території Монастирецької сільської ради, площею 1,86 умовних кадастрових гектари, належне померлій згідно сертифікату серії ЛВ № 0154101 від 07.03.1997. На момент смерті ОСОБА_2 спадкоємцем за правом представлення був її онук ОСОБА_1 , який постійно проживав із нею в с. Буянів Жидачівського району Львівської області. Дочка ОСОБА_2 і відповідно матір позивача – ОСОБА_3 померла швидше за неї, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 . Чоловік покійної ОСОБА_4 помер значно швидше, а саме у 1971 році. Оскільки позивач постійно проживав без реєстрації із ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, не заявляв про відмову від спадщини, а тому на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається таким, що її прийняв, проте юридично не оформив. 04.12.2025 позивач звернувся в Жидачівську державну нотаріальну контору з метою юридичного оформлення спадщини після смерті своєї бабусі ОСОБА_2 , однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через пропуск піврічного терміну для подання заяви про прийняття спадщини, а також через відсутність у нього правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), що знаходиться на території Мельницької сільської ради, що належала померлій і є спадковим майном. Оскільки місце реєстрації проживання позивача відмінне від місця реєстрації проживання ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, то для юридичного оформлення спадкових прав, позивачу необхідно в судовому порядку встановити факт його постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог в повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності не подав, правом на подання відзиву не скористався. 

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.
Представником позивача подано заяву про розгляд підготовчого засідання за відсутності його та позивача, підтримання заявлених вимог та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.28), заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог в повному обсязі (а.с.35).

Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 10.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.22-23).
Ухвалою підготовчого засідання від 16.01.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.29-30).
Зважаючи на вимоги статей 211, 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України, судом 13.02.2026 проведено розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
З урахуванням ухвалення цього рішення за відсутності учасників справи, датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення.

Позиція суду.
Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
За змістом витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, №00053698752, сформованого 18.09.2025, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 одружилися 07.10.1958 у виконавчому комітеті Мельницької сільської ради Жидачівського району Львівської області. Після одруження прізвище дружини змінено на « ОСОБА_6 » (а.с.11).
Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №0053699341, сформованого 18.09.2025, ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 і її матір`ю є ОСОБА_8 (а.с.10).
З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, №00053699669, сформованого 18.09.2025, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 одружилися 19.11.1966 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Стрий Стрийського РУЮ Львівської області. Після одруження прізвище дружини змінено на « ОСОБА_11 » (а.с.12).
ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і його батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , про що свідчить свідоцтво про народження від 02.02.1968 (а.с.9).
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Буянів Жидачівського району Львівської області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у Буянів Жидачівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвами про смерть від 18.09.2025 (а.с.13, 14).
Згідно з довідкою Журавненської селищної ради №581 від 28.11.2025 ОСОБА_2 постійно проживала та була зареєстрована в с. Буянів Жидачівського району Львівської області до моменту своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом з нею постійно проживали без реєстрації її зять ОСОБА_9 та онук ОСОБА_1 . У виконкомі Мельницької сільської ради заповіт від ОСОБА_2 не посвідчувався. ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті своєї бабусі ОСОБА_2 , вступивши в управління та володіння спадковим майном у піврічний термін після її смерті (а.с.15).
Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 03.07.2025 встановлено, що після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася і свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.16).
Довідкою відділу №5 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 18.07.2025 встановлено, що на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 24.10.1996 №686 за ОСОБА_2 зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 1,86 умовних кадастрових гектарів на території Мельницької сільської ради. Сертифікат серії ЛВ №0154101 зареєстрований 07.03.1997 за №33 (а.с.17). 
Постановою завідувача Жидачівської ДНК від 04.12.2025 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що він пропустив піврічний строк передбачений цивільним законодавством на подання заяви, а також у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), що знаходиться на території Мельницької сільської ради Стрийського району Львівської області (а.с.19).

Зміст правовідносин.
Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що унеможливлює юридичне оформлення позивачем спадщини у позасудовому порядку.

Зміст спірних правовідносин.
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на майно у порядку спадкування за законом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину.

Норми права, які застосував суд.
До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України).
Нормою частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії.
Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995.
До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі – ЦК України).
Так, згідно з приписами частини 2 статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (частина 1 статті 1266 ЦК України).
Відповідно до положень частини 1, 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).
Також, суд застосував норми статей 1216, 1218, 1220, 1225, 1258 ЦК України, які передбачають поняття спадкування, склад спадщини та її відкриття, спадкування права на земельну ділянку та черговість спадкування за законом.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову.
Щодо наявності підстав для встановлення факту, що має юридичне значення.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 постійно проживав разом з бабою ОСОБА_2 у селі Буянів Жидачівського (на даний час Стрийського) району Львівської області на час відкриття спадщини (день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Ця обставина повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом письмовим доказом, а саме: довідкою Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області №581 від 28.11.2025, яка узгоджуються з іншими дослідженими судом письмовими доказами. Ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, одержані від уповноваженого органу та з дотриманням порядку, встановленого законом, відтак відповідають критеріям належності та допустимості. Підстав сумніватися у достовірності викладеної у письмових доказах інформації суд не вбачає. Безпосередньо досліджені судом докази у своїй сукупності є достатнім для встановлення зазначеного стороною позивача юридичного факту.
Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, які підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Суд зазначає, що встановлення зазначеного у позові факту породжує для позивача юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди у реалізації ним права на спадкування за законом після смерті баби.

Щодо наявності підстав для визнання за позивачем права на спадкове майно у порядку спадкування за законом. 
Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що ОСОБА_2 на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право на земельну частку (пай) розміром 1,86 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована на території Мельницької сільської ради відповідно до сертифіката серії ЛВ №0154101, зареєстрованого 07.03.1997 за №33.
З огляду на час смерті ОСОБА_2 спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК України. Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за правом представлення, так як його матір як дочка спадкодавця і, відповідно, спадкоємець першої черги за законом, померла швидше. З огляду на викладене та заважаючи на приписи частини 3 статті 1268 ЦК України він вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки на час її відкриття постійно проживав разом з спадкодавцем і не заявляв про відмову від спадщини. Фактичних даних про наявність інших спадкоємців за законом, які б прийняли спадщину або претендували на неї з встановлених законом підстав, матеріали справи не містять. 
Наведені обставини дозволяють суду виснувати, що ОСОБА_1 має обґрунтоване право на земельну частку (пай), яке набув у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , однак позбавлений можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій.
Враховуючи наведене у сукупності, зважаючи на невизнання особистого майнового права позивача та належну обґрунтованість позовних вимог, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.
На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1258, 1261, 1266, 1268 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд, –

ухвалив:
Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до територіальної громади Буянів в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області (місцезнаходження: Львівська область, Стрийський район, селище Журавно, пл.С.Бандери,2) про встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у с.Буянів Жидачівського району Львівської області на час відкриття спадщини (день смерті ОСОБА_2 ).
Визнати за ОСОБА_1 право в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 на земельну частку (пай) розміром 1,86 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Мельницької сільської ради, згідно з сертифікатом серії ЛВ №0154101, зареєстрованого 07.03.1997 за №33, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 24.10.1996 №686.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного судового рішення – 17 лютого 2026 року. 

Головуючий суддя А.І. Павлів