Справа № 127/11160/25
Провадження № 22-ц/801/58/2026
Категорія: 37
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Міхасішин І. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року	Справа № 127/11160/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.
суддів: Матківської М.В., Стадника І.М.
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справ в м. Вінниця цивільну справу №127/11160/25 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування,
за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Драчук Тамари Миколаївни на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2025 року, ухвалене в складі судді Романюк Л. Ф.,-

встановив:

В квітні 2025 року ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулась до суду з позовом  ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування.
Позов мотивовано тим, що 23.02.2023 року між ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір страхування наземного транспорту № 108/23-Т/В згідно якого між ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь – яке пошкодження або знищення автомобіля марки Тойота Корола д.н.з. НОМЕР_1 його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.
03.01.2024 року в м. Вінниця, по вул. Соборна, 24, сталася ДТП за участі автомобіля Тойота Корола д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Рено Колеос д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .
Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм Рено Колеос д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 , що підтверджується схемою ДТП, довідкою НПУ, постановою Вінницького міського суду Вінницької області по справі № 127/797/24 від 02.02.2024 року.
У зв`язку з ДТП , згідно рахунку № СПМ –К-Е04977 від 17.01.2024 року, наданого ФОП ОСОБА_3 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Тойота Корола д.н.з. НОМЕР_1 склала 145 545,03 грн. 
У зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування, ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» відшкодував витрати на ремонт автомобіля на рахунок СТО : ФОП ОСОБА_3 кошти в сумі 145 545,03 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 6644812 від 08.02.2024 року.
Оскільки, цивільно- правова відповідальність водія автомобіля Рено Колеос д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 була застрахована в НАСК «Оранта» (поліс № АТ-004650857).
ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до товариства в межах ліміту по полісу (160 000,00 грн. – ліміт за шкоду майну) з урахуванням франшизи (00,00 грн. - франшиза).
НАСК «Оранта» сплатило на рахунок ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» суму страхового відшкодування в розмірі 99068,89 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 13822 від 11.03.2024 року та листом з додатками НАСК «Оранта».
Тобто, залишається сума в розмірі 46 476, 14 грн. (145545,03 грн. – 99068,89 грн.= 46476,14 грн.)
28.03.2024 року позивач надіслав на адресу відповідача претензію про відшкодування збитків з додатком копій необхідних документів.
07.05.2024 року відповідачем було направлено відповідь на претензію позивача, в якій відповідач не погоджується з даною претензією. 
Просили суд, стягнути з ОСОБА_1 на користь Привтаного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» 46 476,14 грн. відшкодування витрат та 3028,00 грн. судового збору.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2025 року, позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування - задоволено.
Стягнуто з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» 46 476,14 грн. (сорок шість тисяч чотириста сімдесят шість грн. 14 коп.) страхового відшкодування та 3028 ,00 грн. судового збору.
Представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Драчук Тамара Миколаївна подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що оскаржуване рішення вимогам процесуального закону не відповідає, судом першої інстанції порушено норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду скасувати й ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. 
На адресу Вінницького апеляційного суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому позивач просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення а рішення суду першої інстанції без змін.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Суд апеляційної інстанції переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.
Судом встановлено, що 23.02.2023 року між ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір страхування наземного транспорту № 108/23-Т/В згідно якого між ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь – яке пошкодження або знищення автомобіля марки Тойота Корола д.н.з. НОМЕР_1 його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП (а.с.7-15).
03.01.2024 року в м. Вінниця, по вул. Соборна, 24, сталася ДТП за участі автомобіля Тойота Корола д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Рено Колеос д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .
Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм Рено Колеос д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 , що підтверджується схемою ДТП, довідкою НПУ, постановою Вінницького міського суду Вінницької області по справі № 127/797/24 від 02.02.2024 року (а.с.18-23).
У зв`язку з ДТП , згідно рахунку № СПМ –К-Е04977 від 17.01.2024 року, наданого ФОП ОСОБА_3 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Тойота Корола д.н.з. НОМЕР_1 склала 145 545,03 грн. (а.с.21-25). 
У зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування, ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» відшкодував витрати на ремонт автомобіля на рахунок СТО : ФОП ОСОБА_3 кошти в сумі 145 545,03 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 6644812 від 08.02.2024 року.
Оскільки, цивільно- правова відповідальність водія автомобіля Рено Колеос д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 була застрахована в НАСК «Оранта» (поліс № АТ-004650857).
ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до товариства в межах ліміту по полісу (160 000,00 грн. – ліміт за шкоду майну) з урахуванням франшизи (00,00 грн. - франшиза).
НАСК «Оранта» сплатило на рахунок ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» суму страхового відшкодування в розмірі 99068,89 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 13822 від 11.03.2024 року та листом з додатками НАСК «Оранта» (а.с.48).
Тобто, залишається сума в розмірі 46 476, 14 грн. (145545,03 грн. – 99068,89 грн.= 46476,14 грн.)
28.03.2024 року позивач надіслав на адресу відповідача претензію про відшкодування збитків з додатком копій необхідних документів (а.с.52).
07.05.2024 року відповідачем було направлено відповідь на претензію позивача, в якій відповідач не погоджується з даною претензією (а.с.53-55).
Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, які її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Правові відносини у сфері страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України регулюється спеціальним законодавчим актом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Зокрема, ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.
Судпершої інстанції, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов до правильного висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а відтак підлягають до задоволення.
Доводи апеляційної скарги в їх сукупності не можуть бути підставою для скасування законного і обґрунтованого судового рішення, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.
При вирішенні цієї справи, суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, правильно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то понесені судові витрати покладаються на учасника справи, який звернувся з апеляційною скаргою.
На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України, Суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Драчук Тамари Миколаївнизалишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2025 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, не підлягає.

Головуючий: І.В. Міхасішин

Судді: М.В. Матківська

І.М. Стадник